Ухвала

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 757/31598/18

провадження № 61-21566ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у 2018 році ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - АТ «Укртрансгаз») про визнання незаконним та скасування наказу відокремленого структурного підрозділу філії «Управління «Укргазтехзв`язок» про накладення дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани № 286-К від 29 травня 2018 року.

Позовна заява мотивована тим, що наказом відокремленого структурного підрозділу філії «Управління «Укргазтехзв`язок» про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани № 286-К від 29 травня 2018 року до позивача неправомірно застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, оскільки в його діях відсутній факт вчинення дисциплінарного проступку. Окрім цього, позивачем не було порушено трудової дисципліни та всі покладені на нього обов`язки у відповідності до вимог посадової інструкції виконувалися належним чином.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 03 грудня 2019 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що наказ із номером № 386-К від 29 травня 2018 року у справі відсутній та наказу із таким номером взагалі немає. Суд порушив вимоги статті 83 ЦПК України та прийняв до розгляду докази, не подані у встановлений судом строк та не засвідчені належним чином. На момент ухвалення рішення, суд першої інстанції не міг знати чи порушив позивач пункт 4.29 посадової інструкції, оскільки у наданій відповідачем інструкції указаний пункт був відсутнім, а наданий лише до суду апеляційної інстанції. У справі відсутні дані про те на якій посаді працює позивач, тому указані обставини суд встановити не міг. Протокол виборчої наради від 15 травня 2018 року був надісланий на електронну пошту позивачу 17 травня 2018 року о 12 год 47 хв. Позивачу винесена догана за те, що він не надав перелік станків, які знаходяться на території ВСУ та не використовуються. Однак такий перелік уже був у начальника іншого відділу ОСОБА_2, що підтверджується рядом документів. Шкода не була підтверджена відповідачем, що виключало можливість виносити догану, як передбачено статтею 149 КЗпП України. Суд першої інстанції не навів доказів невиконання позивачем пунктів 4.4, 8, 9 наказу № 902 від 28 березня 2018 року «Щодо підвищення організаційного рівня роботи підрозділів та виконавчої дисципліни». У наказі № 90 міститься два пункти 4.4 і який з них позивач не виконав судом не назначено.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Отже, справа № 757/31598/18 не є справою з ціною позову, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 757/31598/18 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

ОСОБА_1 укасаційній скарзі вказує, що оскаржене рішення підлягає касаційному оскарженню, оскільки він буде позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями при розгляді справи № 369/3071/19 щодо оскарження позивачем наказу відповідача № 26-к від 30 січня 2019 року про звільнення у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку, зокрема, і на підставі оскарженого у цій справі наказу № 286-к від 29 травня 2018 року.

Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує, які саме обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями він буде позбавлений можливості спростувати при розгляді справи № 369/3071/19.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання незаконним та скасування наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат