Справа № 357/7248/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритомусудовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 25.03.2016 року за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1 / 2 частини з всіх видів заробітку, починаючи з 26.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця від 30.01.2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 71812 грн., за період з 27.05.2015 р. по 01.11.2018 р. Позивач просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з 30% мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку до встановленого законодавством на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в сумі 57 737грн. та на підставі ст.196 СК України вона просила стягнути неустойку /пеню/ за прострочення сплати аліментів.

Представник позивача неодноразово уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги просив суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 71 812 грн.00 коп. за період з 26.02.2016 року по 01.11.2018 року, та відмовився від вимог щодо стягнення заборгованості по аліментам.

Представник відповідача позов в частині стягнення пені визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Так, по справі встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являються сторони по справі.

За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1 / 2 частини з всіх видів заробітку, починаючи з 26.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист з виконання вказаного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2016 року №2/357/1540/16 знаходиться на примусовому виконанні в Білоцерківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Згідно розрахунку державного виконавця від 30.01.2019 року №5730, заборгованість відповідача в період з 26.02.2016 року станом на 01.11.2018 року зі сплати аліментів становить 71 812,00грн. (а.с.11).

Представник відповідача в судовому засіданні визнав розмір заборгованості по аліментах.

Позивач наводить свій розрахунок неустойки по аліментах, зазначаючи, що за період невиплати аліментів з 26.02.2016 року по 01.11.2018 року неустойка за прострочення сплати аліментів становить 460238,34 грн., але виходячи з вимог Закону, представник позивача в судовому засіданні просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі заборгованосі по аліментам, тобто в сумі 71 812,00 грн.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Отже, така відповідальність може бути застосована лише за наявності вини боржника, яку необхідно довести. Тобто, якщо заборгованість виникла з незалежних від останнього обставин (хвороба, помилка бухгалтера, фактична неможливість здійснювати виплати з інших поважних причин), пеню на неї нараховувати не можна.

В даному випадку, суд виходить з того, що наявна вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментах в період з березня 2016 р. по листопад 2018 року, включно, оскільки він був обізнаний про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів, зобов`язаний був його виконувати самостійно, та в зазначений період нехтував своїми обов`язками і наведене відповідач не спростовує.

А тому вимоги позивача про стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів за період з березня 2016 р. по листопад 2018 року, включно, є обґрунтованими.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такі правові висновки щодо обчислення розміру неустойки /пені/ викладені в постановах Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі № 6-2696цс15 та від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16.

Отже, з урахуванням даних заборгованості по аліментах за кожен місяць, що були надані Білоцерківським міським відділом ДВС ГТУЮ в Київській області, загальна сума пені за вказаний вище період становить 21871 грн. 60 коп.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 21871,60 грн., розрахунок пені проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі ст.141 ЦПК України в дохід держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.180, 196 СК України, ст.ст. 10,19,141,258,263,264,280-282,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 неустойку (пеню) по аліментам в сумі 21871 грн. 60 коп. за період з 01.03.2016 року по 01.11.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.12.2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола