ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/3066/18 Головуючий суддя І інстанції Вікторов В. В.
Провадження № 22-ц/818/1133/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про стягнення плати за користування житлом
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м.Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2018 року, ухваленого у складі судді Вікторова В.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов'язання забезпечити належну подачу тепла в квартиру, звільнення від сплати комунальних платежів за ненадання послуги з централізованого опалення та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить зобов'язати відповідача вжити заходів для забезпечення належної подачі тепла під час опалювального сезону і в подальші роки в квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на його користь 500 000 грн. за завдану моральну шкоду багаторічною відсутністю тепла в квартирі.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1, яка розташована на другому поверсі дванадцятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 28,2 кв. м., у тому числі, перша кімната 16,7 кв.м., друга кімната 11,5 кв. м.; кухня, площею 7,5 кв. м., коридор, площею 8,8 кв. м., ванна кімната 2,6 кв. м., туалет 1,2 кв. м. Вікна та двері в квартирі утеплені, балкон остеклений. Восени 2017 року дерев'яні вікна замінені на пластикові з тепло і енергозберігаючим склом фірми «Vека». Стіни заново оштукатурені, будь-які тріщини чи щілини для витоку чи притоку повітря відсутні. Звичайні батареї замінені на 43 біметалеві радіатори фірми «МІRАDО». Разом з батареями замінені і усі стояки подачі тепла до них з металевих на пластикові. Комунальні послуги з централізованого опалення надає Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», яке і виставляє рахунки за надане тепло. В опалювальні періоди протягом багатьох років температура повітря у квартирі становить + 10 - 15 градусів за Цельсієм. На багаточисельні вимоги про забезпечення належної подачі тепла в квартиру і повного звільнення від сплати не отриманих послуг з подачі тепла у квартиру КП «Харківські теплові мережі» належним чином не реагує, у зв'язку з чим останні десять років комунальні платежі за ненадані послуги з централізованого опалення не проводяться. Під час відвідувань квартири багаточисельні представники КП «ХТМ», колишнього ЖЕУ, райсанепідемстанції, райвиконкому, різних державних інспекцій і проектних організацій багато разів переконувались в тому, що тепло до квартири не доходить, опалювальні батареї і стояки до них майже холодні, а плюсова температура у квартирі підтримується за рахунок електронагрівачів, утеплення вікон та дверей в квартирі. Протягом минулого опалювального періоду (осінь 2017 - весна 2018) в квартирі також фіксувалась температура повітря значно нижча від встановлених законодавством норм. Споживач викликав виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії заявами від 14.11.2017 (вх. №458), 28.11.2017 (вх. № 17/45-1692), 22.12.2017 і вх. №17/45-1864), 17.01.2018 (вх. № 18/45-72) та 19.01.2018 (вх. № 18/45-100), але на виклики споживача прибув лише один раз, а саме 19.01.2018, інші виклики проігноровані. При собі у представників виконавця комунальної послуги технічних пристроїв як то тепловізор чи щось інше для виміру тепловіддачі батарей не було. Не було у них навіть градусника, щоб виміряти температуру повітря в квартирі. Тепловіддачу батарей вони вимірювали руками, потримавшись рукою за батарею. Від складання та підписання будь-якого акту вони відмовились. По вищевказаним заявам та складених актах-претензіях від 05.02.2018, 07.02.2018, 26.02.2018, 01.03.2018 та 03.03.2018 дієвих заходів з відновлення тепловіддачі батарей не вжито, теплоносій до них як і в минулі роки майже не доходить. Відсутністю належної подачі тепла на батареї опалення квартири і проявленою бездіяльністю з боку комунальних служб протягом більш ніж десяти опалювальних періодів мешканцям квартири АДРЕСА_1 кожного дня КП «ХТМ» спричиняється велика моральна шкода, оскільки в зимовий період вони тривалий час перебувають в нелюдських умовах, їх умови проживання схожі на випробовування людей на витривалість до холоду, вони постійно знаходяться в холодній не опалювальній квартирі в стресовому стані і вимушені обігріватися з використанням електричних приладів, на ніч одягати на себе по декілька костюмів та ковдр, і вдень і вночі перебувають в квартирі у верхньому одязі. Спати в квартирі дуже важко, вдається проспати не більше 3-4 годин, а потім організм прокидається від нестерпного холоду - доводиться виконувати фізичні вправи, щоб зігрітись і лише потім вдається знову заснути. Такі умови життя є принизливими і паплюжать людську гідність. Спричинене холодом недосипання заважає вдень жити нормальним життям та завдає моральних страждань. Також через холод в квартирі часто доводиться не ночувати вдома, щоб хоч якось зберегти своє здоров'я, оскільки тривале знаходження людського організму в постійному холоді негативно впливає на стан здоров'я, може призвести не тільки до простудних захворювань, але і до бронхіту, туберкульозу чи інших тяжких невиліковних хвороб. У зв'язку з порушенням нормальних життєвих умов мешканці квартири постійно потерпають від моральних страждань, через холод в квартирі не можуть запросити до неї своїх друзів, народжувати та виховувати малолітніх дітей, витрачають сили, час та грошові кошти на багаточисельні звернення зі скаргами та заявами, принизливі походи до Холодногірської філії КП «ХТМ» за контролерами та іншими фахівцями, але поновити свої законні права без судового захисту не можуть. Своєю протиправною бездіяльністю протягом багатьох років, що призвела до неналежної подачі тепла в квартиру, керівництво КМ «ХТМ» завдало мешканцям квартири АДРЕСА_1 моральної шкоди, яку вони оцінюють на суму не менше 500 000 грн.

У жовтні 2018 року представник відповідача КП «Харківські теплові мережі» ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву та письмові заперечення, у яких просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позов є необґрунтованим, оскільки КП «Харківські теплові мережі» належним чином виконує постачання теплової енергії. Усі необхідні роботи по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а саме заміна внутрішньобудинкових опалювальних приладів, покладено на балансоутримувача житлового фонду територіальної громади м. Харкова КП «Жилкомсервіс», яке повинно забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Зазначила також, що вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень є також необґрунтованими, оскільки за загальними підставами цивільно-правової відповідальності відшкодування шкоди можливе за наявності сукупних чотирьох обставин: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями та вини останнього в її заподіянні. При відсутності хоча б одного елемента про відшкодування шкоди говорити не можна. По відношенню до позивача КП «ХТМ» ніяких протиправних дій не здійснювало, отже вимога про відшкодування моральної шкоди є незаконною (а.с. 66-67, 78-80).

19.10.2018 та 15.11.2018 позивач подав заперечення на відзив (а.с. 74-77), у яких просив викладені у відзиві представником відповідача доводи не брати до уваги та задовольнити позовні вимоги (а.с. 66-67, 83-86).

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов'язання забезпечити належну подачу тепла в квартиру, звільнення від сплати комунальних платежів за ненадання послуги з централізованого опалення та стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що при ухваленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального і процесуального права внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи.

Вказано, що протягом багатьох років відповідач не здійснює належним чином надання послуг централізованого опалення та належним чином не реагує на звернення до нього з цього приводу споживачів. Зазначено, що мешканцям квартири позивача завдається моральна шкода відсутністю відповідної подачі тепла на батареї опалення та бездіяльністю з боку відповідача. Послався на те, що внаслідок низької температури в квартирі та як наслідок недосипання вдень жити нормальним життям у його квартирі неможливо. Зауважив, що він став інвалідом ІІ групи через холод в квартирі та інші фактори. Вказав, що він має бути звільнений від сплати за неотриманні комунальні послуги за весь період, а не тільки за ті дні, в які співробітниками відповідача фіксувалась нижча температура повітря в квартирі, ніж передбачено відповідними нормами. Зазначив, що виклики співробітників відповідача для фіксування порушення умов надання послуг систематично ігноруються. Послався на те, що з оскаржуваного рішення не вбачається, які саме дії вчинив відповідач для покращення теплопостачання. Вказав, що самостійна заміна позивачем батарей та стояків подачі тепла не дала суттєвого покращення. Зауважив, що вказана обставина спростовує висновок суду про те, що у квартирі позивача при повному виконанні відповідачем своїх обов'язків нижча температура повітря внаслідок того, що частина мережі опалення виконана з труби меншого діаметра.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить справу розглядати без його участі з огляду на незадовільний стан здоров'я (а.с. 129).

Відповідач - КП «ХТМ» в письмових поясненнях вказав, що Підприємство не відповідальне за проведення капітального і поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, оскільки це відноситься до компетенції КП «Жилкомсервіс». Зазначено, що не доведено позивачем завдання йому шкоди саме діями КП «ХТМ», а за таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, за участі представника КП «ХТМ», за відсутності позивача, який не скористався правом на участь у судовому засіданні і свого представника до суду також не направив, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 139179 від 23.12.1993 та свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1998 ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Комунальні послуги з централізованого опалення надає Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», яке було засновано на підставі розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 429 від 27.06.2001 р. для здійснення функцій виробництва, транспортування, використання, розподілу та реалізації теплової енергії на території м. Харкова.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» у своїй діяльності керується чинними нормативно-правовими актами України і виконує свої функціональні обов'язки з урахуванням їх умов і вимог, у тому числі «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і гарячої води та водовідведення», затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (Правилами) (зі змінами) та «Порядком проведення перерахунку розміру оплати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», затвердженим постановою КМУ від 17.02.2010 № 151 (Порядок).

На підставі вищевикладених нормативних документів визначено єдиний показник оцінки якості теплопостачання - послуга з централізованого опалення повинна відповідати нормативній температурі повітря в житлових приміщеннях квартир мешканців, за умови їх утеплення. Встановити факт надання неякісних послуг з опалення квартири заявника, можна тільки після проведення представником теплопостачальної організації вимірювання температури повітря в приміщеннях квартири.

У листопаді 2017 року, грудні 2017 року та січні 2018 року ОСОБА_1 неодноразово звертався до Холодногірської філії КП «Харківські теплові мережі» із відповідними заявами про забезпечення належної подачі тепла у його квартиру, оскільки температура повітря протягом багатьох років у квартирі становить + 10, + 15 градусів за Цельсієм (а.с. 14-18).

За вищевказаними заявами споживач самостійно склав два акти-претензії від 05.02.2018 та від 07.02.2018 (а.с. 19-24).

Крім того, 26.02.2018 року, 01.03.2018 року та 03.03.2018 року контролером Холодногірської філії КП «ХТМ» ОСОБА_3 проведено обстеження якості послуги централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_1 та зафіксовано низьку температуру повітря від 10 до 14 градусів за Цельсієм, що не відповідає нормативній. За результатами обстежень було складено Акт-претензію № 177/007493 від 26.02.2018 року, Акт-претензію № 177/007523 від 01.03.2018 року та Акт-претензію № 177/007537 від 03.03.2018 року (а.с. 39-41).

На підставі складеного Акту-претензії від 26.02.2018 перерахунок нарахувань за послугу централізованого опалення за лютий 2018 року по квартирі АДРЕСА_1 КП «Харківські теплові мережі» виконало, про що позивачу ОСОБА_4 було повідомлено листами за вих. № 7/Б-1375/20/18 від 28.02.2018 та за вих. № Б-4-8592/1-18-08-31 від 19.03.2018 (а.с. 43, 45).

Також листом за вих. № 7/Б-184/20/18 від 16.03.2018 та листом за вих. № Б-4-8592/1-18-08-31 від 19.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено, що для поліпшення якості послуг з опалення квартири АДРЕСА_1 були виконані роботи з прочищення стояка та заміни запірно-регулювальної арматури на стояках системи опалення. При обстеженні 16.03.2018 було встановлено, що температура повітря у даній квартирі відповідає нормативній, крім кутової кімнати. Корегування по оплаті за послугу з опалення кутової кімнати буде виконано згідно з актом-претензій (а.с. 44, 45).

Виконавчий комітет Харківської міської ради своїм рішенням № 1186 від 20.06.2006 року «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» визначив КП «Харківські теплові мережі» виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Однак, цим же рішенням, а саме п. 3 передбачено підприємствам - виконавцям житлово-комунальних послуг визначити конкретні обсяги послуг на підставі укладення цивільно-правових угод.

29 грудня 2006 року між балансоутримувачем житлового фонду територіальної громади м. Харкова КП «Жилкомсервіс» та виконавцем послуг КП «Харківські теплові мережі» укладено договір № 15/1, яким передбачено перелік робіт по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових мереж теплопостачання. Протоколом між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські теплові мережі» було узгоджено розбіжності по Договору № 15/1 від 29 грудня 2006 року та погоджена нова редакція, тобто у даному випадку саме КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем, який відповідає за належний стан внутрішньобудинкової мережі опалювання (а. с. 88-93).

Крім того, судом встановлено, що у липні 2010 року позивач звертався до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просив зобов'язати комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звільнити його від сплати за послуги теплопостачання; на протязі літа 2010 року забезпечити надання теплоенергії до квартири АДРЕСА_1, в якій він мешкає, стягнути з КП «ХТМ» на його користь на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. (справа № 22-ц-670/2011).

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2011 року у задоволенні вищевказаного позову відмовлено (а.с. 107-108).

Даним рішенням було встановлено, що одночасно з перевіркою температури повітря у квартирі позивача проводилась перевірка температурного режиму на вводі до будинку, при цьому остання відповідала нормі, а температура у квартирі позивача була нижче, ніж передбачено санітарними нормами. Зазначена невідповідність викликана тим, що при будівництві будинку частина мережі опалення, а саме у квартирі позивача та деяких інших квартирах, виконана з труби меншого діаметру, ніж передбачено технічними нормами. Проти таких пояснень не заперечував і представник позивача, який пояснив, що мешкає у тому ж будинку. Таким чином, невідповідність температури повітря у квартирі позивача санітарним нормам викликана не якістю послуги, яка надається КП «Харківські теплові мережі», а іншими чинниками.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, тому вищевказані обставини, які були встановлені рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2011 року, мають преюдиціальне значення по цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що вимога позивача щодо визнання необґрунтованим вимоги КП «Харківські теплові мережі» щодо сплати 50 000 грн. за фактично ненадані послуги з теплопостачання та зобов'язання здійснити перерахунок платежів за послуги з теплопостачання є необґрунтованою та не доведеною, позивачем не надано жодного обґрунтованого розрахунку, та судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач КП «Харківські теплові мережі» реагував на звернення позивача ОСОБА_1, проводив перевірки викладених у заявах обставин та за результатами складались відповідні акти, здійснювались заходи реагування, а саме: були виконані певні роботи з метою покращення теплопостачання та проведені відповідні перерахунки нарахувань за послуги централізованого опалення.

Вимога позивача стосовно зобов'язання КП «Харківські теплові мережі» протягом літа 2018 року (в неопалювальний період) вжити заходів для забезпечення належної подачі тепла під час опалювального сезону 2018-2019 і в подальші роки в квартиру № 167 у буд. № 167 у буд. № 148/2 по вул. Полтавський шлях м. Харкова також не підлягає задоволенню, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє є безпідставним.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що вимога позивача про бездіяльність з боку відповідача КП «Харківські теплові мережі» неодноразово була предметом розгляду. Судовим розглядом бездіяльність відповідача не встановлена. Позивачем не надано жодного доказу, що недоліки в наданні послуг виникли саме з вини КП «Харківські теплові мережі».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За правилами ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.п. 1, 4, 5, 8 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року N 2189-VIII (ст. 20 Закону в редакції чинній на час виникнення правовідносин) споживач, зокрема має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 6 вищезазначеного Закону виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Так, позивачем визнано факт, що відповідачем проводився перерахунок за надані послуги за ті періоди, коли послуги теплопостачання надавались не в повному обсязі. Зазначена обставина не потребує доведення відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє довід апеляційної скарги про те, що судом не було встановлено, які саме роботи були виконані відповідачем з метою покращення якості надання послуг теплопостачання.

Районним судом було встановлено, що листом за вих. № 7/Б-184/20/18 від 16.03.2018 та листом за вих. № Б-4-8592/1-18-08-31 від 19.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено, що для поліпшення якості послуг з опалення квартири АДРЕСА_1 були виконані роботи з прочищення стояка та заміни запірно-регулювальної арматури на стояках системи опалення.

Зазначена обставина не була спростована позивачем.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скарги про те, що суд безпідставно послався на обставини, що були встановлені рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «ХТМ», в якому він просив зобов'язати комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звільнити його від сплати за послуги теплопостачання; на протязі літа 2010 року забезпечити надання теплоенергії до квартири АДРЕСА_1, в якій він мешкає, стягнути з КП «ХТМ» на його користь на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Позивачем зазначено, що ним було виконано заміну батарей опалення та стояків подачі тепла у його квартирі, а тому не відповідає дійсності на даний час встановлена вказаним рішенням суду обставина щодо того, що температура у квартирі позивача була нижче, ніж передбачено санітарними нормами, оскільки при будівництві будинку частина мережі опалення, а саме у квартирі позивача та деяких інших квартирах, виконана з труби меншого діаметру, ніж передбачено технічними нормами.

Такі посилання позивача в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не підтверджені жодними доказами у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, а тому не спростовують висновків суду.

Таким чином, вірним та належним чином аргументованим є висновок суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання необґрунтованими вимоги КП «ХТМ» щодо сплати 50000 грн. за фактично не надані послуги, оскільки факт надання останніх встановлено на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

За правилами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду про безпідставність пред'явлення позовної вимоги про захист імовірно порушеного права у майбутньому, оскільки це суперечить нормі ст. 15 ЦК України.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З огляду на існування Договору від 29 грудня 2006 року, укладеного між балансоутримувачем житлового фонду територіальної громади м. Харкова КП «Жилкомсервіс» та виконавцем послуг КП «Харківські теплові мережі», згідно якого саме балансоутримувач зобов'язаний утримувати та ремонтувати внутрішньобудинкові системи теплопостачання, вірним є висновок районного суду про відсутність вини КП «ХТМ» у тому, що у квартирі позивача через недоліки вказаних систем температура повітря не відповідає встановленим нормам.

З огляду на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 січня 2019 року.

Головуючий -

В.Б. Яцина

Судді -

І.В. Бурлака.

П.В. Кісь.