Головуючий у 1 інстанції Матвєєва Ю.О.
Доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Лісового О.О.,

Баркова В.М.,

секретар Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2019 року у справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення № 4-ку від 26 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ММК ім. Ілліча» про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення. В позові вказав, що працює на посаді змінного майстра виробничої дільниці шлакових відвалів № 4 цеху переробки шлаків. Наказом № 4-ку від 26.01.2018 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за два порушення трудової дисципліни, а саме: 1) за неналежне виконання посадових обов`язків, зокрема п. 3.9 НПАОП 27.0.1.01-08 «Правила охорони праці в металургійній промисловості» 30.10.2017 року, що виразилося у порушенні вимог з охорони праці в частині захаращення проходу до кнопки аварійної зупинки сепараційно-сортувальної установки AMCOM-1; 2) за неналежне виконання посадових обов`язків 19.12.2017 року, що виразилося у відсутності належного контролю за роботою підлеглого персоналу в частині дотримання ними робочих інструкцій, правил внутрішнього трудового розпорядку, технологічної дисципліни у процесі роботи, а також у недостовірному наданні обліково-звітної документації в межах своєї компетенції.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що дисциплінарне стягнення до нього застосовано неправомірно, оскільки просип біля приймального бункеру AMCOM-1 виникав не внаслідок його особистих дій, а через виробничий процес, прохід до кнопки аварійної зупинки AMCOM-1 не був захаращений на час виявлення порушення 30.10.2017 року, крім того, на місті просипу проходу не існує взагалі, а місце розташування кнопки аварійної зупинки знаходиться на опорній стойці бункеру, тобто за межами місця розташування осипу. Також позивач зазначив, що звинувачення у захаращенні проходу не може стосуватись ні його особисто ні дробильників, оскільки він нічого не розміщував на проході до кнопки з порушенням будь-яких правил. Також, позивач посилається на відсутність укомплектованості бригади під час виконання робіт у зміні відповідно до штатного розкладу, а саме про наявність у зміні тільки 2-х дробильників замість чотирьох.

Стосовно іншого епізоду, який стався у зміні з 18 на 19 грудня 2017 року, позивач зазначає, що наказ № 4-ку від 26.01.2018 року сформульований некоректно: не розкриває, які саме питання щодо контролю за підпорядкованим персоналом не були виконані позивачем, з нього неможливо зрозуміти, які пункти внутрішніх нормативних актів роботодавця були порушені позивачем та підпорядкованим йому персоналом. Позивач посилається на те, що він не має професійних навиків заповнення документації щодо погрузки матеріалу для переробки. Також ОСОБА_1 посилається на те, що він не вносив самостійно показники часу до подорожнього листа екскаватору на ділянці, а вказував правильний період роботи установки - 10 годин 20 хвилин, що було ним зазначено у рапорті за зміну. Також зазначив, що висновки комісії в акті, в якому визначено про порушення з його боку, не відповідають дійсності.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2019 року в позові відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення його вимог.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Суд не прийняв до уваги, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності постановлений з порушенням норм КЗпП України.

Так, згідно з наказом порушення від 19.12.2017 року виявлено лише 30.12.2017 року, але пояснень від позивача керівництво не вимагало. В період з 26.12.2017 року по 31.12 2017 року ОСОБА_1 був на лікарняному. Пояснень не надавав у цей період. А надані ним пояснення від 19.12.2017 року неможливо розцінити як пояснення, надані в результаті виявлення порушення, крім того, вони адресовані начальнику ЦПШ, а не керівнику або уповноваженому органу, що приймає рішення про притягнення до відповідальності.

В решті скарга містить аналіз доказів, щодо яких судом порушені норми процесуального права, а саме, правила надання доказів, оцінки доказів, вимоги закону щодо обґрунтованості судового рішення. Судове рішення не мотивоване, побудовано на припущеннях, не є об`єктивним.

Відповідач надав відзив, в якому вказував на безпідставність доводів апеляційної скарги, вказує на дотримання норм законів про працю при притягненні позивача до відповідальності у вигляді догани. А також вказував про обґрунтованість рішення у зв`язку із достатністю і належністю наданих відповідачем доказів на спростування тверджень позивача.

У відповідності до положень ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів розглянула справу без участі позивача, який надав заяву про розгляд справи у його відсутності, і без участі представника відповідача, належним чином повідомленого про розгляд справи.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в ПрАТ «ММК ім.. Ілліча» на посаді змінного майстра виробничої дільниці шлакових відвалів № 4 цеху переробки шлаку.

Судом досліджено посадові обов`язки позивача. Відповідно до п. 3.40 Посадової інструкції змінного майстра виробничої дільниці шлакових відвалів ЦПШ ДИ 14.030, затвердженої 27.04.2016 року змінний майстер зобов`язаний дотримуватися та забезпечувати правила та норми охорони праці у відповідності до Закону України «Про охорону праці», СТП «Система управління охороною праці на комбінаті» в актуальній редакції. Відповідно до п 5.8. посадової інструкції змінний майстер несе відповідальність за невиконання діючих на комбінаті інструкцій, наказів, розпоряджень, правил внутрішнього трудового розпорядку, вимог нормативно-правових актів з охорони праці, охорони навколишнього середовища, пожарної безпеки, виробничої санітарії. Згідно із ст. 3 Закону України «Про охорону праці», законодавство про охорону праці складається з цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. (т.1 а.с. 85-95). Відповідно до покажчика нормативно-правових актів з охорони праці, затвердженого Наказом ДСУ з питань праці «Про затвердження Покажчика нормативно-правових актів з питань праці» № 88 від 10.07.2017 року, «Правила охорони праці в металургійній промисловості» (НПАОП 27.0-1.01-08) є нормативно-правовим актом з охорони праці.

Начальником управління охорони праці підприємства був затверджений графік аудитів дільниць Цеху підготовки шлаків у жовтні 2017 року (т.1 а.с.33). Відповідно до графіку 30.10.2017 року здійснювався плановий аудит на дільниці № 4 АМСОМ-1, під час якого лінійний менеджер відділі лінійного контролю управління охорони праці відповідача ОСОБА_2 о 09:40 год. виявив порушення правил охорони праці, а саме засипання проходу просипом матеріалу (відсутність вільного доступу) до аварійної кнопки вимкнення дробильної установки АМСОМ-1, що могло призвести до нещасного випадку на виробництві. У зв`язку з цим майстру ОСОБА_1 був проведений інструктаж та встановлений строк вбирання просипу: негайно, але не пізніше кінця зміни до 18-30 год.

За результатами виявленого факту порушення трудової дисципліни лінійним менеджером ВЛК ОСОБА_2 на ім`я начальника цеху ОСОБА_3 було складено службову записку про порушення ОСОБА_1 пункту 3.9. НПАОП 27.0-1.01-08 «Правила охорони праці в металургійній промисловості» (т.1 а.с.31-32).

Вказані обставини ОСОБА_2 підтвердив в суді першої інстанції в якості свідка.

Наказом № 4-ку від 26.01.2018 року за неналежне виконання без поважних причин п.п. 3.40, 5.8 посадової інструкції , п. 3.9 НПАОП 27.0-1.01.-08 «Правила охорони праці в металургійній промисловості» 30.10.2017 року, що виразилося у порушенні вимог з охорони праці в частині захаращення проходу до кнопки аварійної зупинки сепараційно-сортувальної установки AМCOM-1, а також за порушення від 19.12.2017 року ОСОБА_1 підданий дисциплінарному стягненню - догані (т.1 а.с.30).

З вказаним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений і зазначив свою незгоду, як в наказі, так і в письмовому поясненні 01.11.2017 року, де вказав, що під час роботи установки, при розвантаженні автомобілей БелАЗ в приймальний бункер виникає просип шлаку через отвір між боковою стінкою приймального бункеру і бетонною огорожею розвантажувальної площадки, що трапляється в усіх змінах тривалий час. Керівництву про це відомо. Доступ до аварійної кнопки під час прибирання установки забезпечуємо щозмінно, вказував, що має можливість надати відповідні фото результату прибирання. Просив прийняти міри по усуненню проблеми. (т.1. а.с. 38)

В.о. старшого майстра дільниці № 3 ОСОБА_4 у докладній записці на ім`я начальника цеха ОСОБА_3 зазначив, що засипання підходу до кнопки аварійного відключення в районі приймального бункеру ССУ АМСОМ-1 відбувається під час вивантаження автомобіля БелАЗ в приймальний бункер при зміщенні БелАЗа у ліву сторону. Для запобігання цього був встановлений бетонний блок, щоб не зміщувався вбік автомобіль. На момент виникнення цього питання 30.10.2017 року старший майстер про це питання не знав. 01.11.2017 він дав завдання майстру ОСОБА_5 перевірити правильність встановлення бетонного блока, він виявився зміщеним. Блок виставлений 01.11.2017 року у попереднє положення, проблема усунута (т.1 а.с.41).

Виконуючий обов`язки заступника начальника цеху ОСОБА_6 02.11.2017 року на ім`я начальника ЦПШ написав докладну записку у якій зазначив, що змінний майстер ОСОБА_1 щодо відступлення з охорони праці - утворення просипів на проході к аварійній кнопці йому не повідомляв (т.1 а.с.39).

Змінний майстер дільниці № 4 ОСОБА_5 у докладній записці від 03.11.2017 року на ім`я начальника цеха ОСОБА_3 зазначає, що на зміні 01.11.2017 року він отримав завдання від старшого майстра дільниці № 4 ОСОБА_4 про встановлення у вихідне положення зміщені бетонні блоки для уникнення просипу шлаку, що було виконано, просипи не відбуваються (т.1 а.с. 40).

Відповідно до п. 3.9 Правил охорони праці в металургійній промисловості» (НПАОП 27.0-1.01-08) не допускається захаращувати робочі місця, проходи, виходи із приміщень, доступ до протипожежного обладнання, засобам пожежогасіння та зв`язку.

Судом встановлено, що під час роботи у зміні 30.10.2017 року ОСОБА_1 є відповідальною особою за особисте дотримання вимог охорони праці та підлеглим ним персоналом, що підтвердив в суді і сам позивач.

ОСОБА_1 пройшов навчання та освоїв загальний курс Правил охорони праці в металургійній промисловості НПАОП 27.0-1.01-08, тобто знав нормативно-правові акти, що регулюють відносини в сфері безпеки праці на підприємстві (т.1 а.с.97).

В суді позивача підтвердив, що він пройшов усі необхідні навчання з охорони праці, до його обов`язків з охорони праці входить виконувати та слідкувати за виконання і норм охорони праці підлеглим персоналом на дільниці та він є відповідальним під час зміни.

Проаналізувавши докази по справі, суд встановив, що кнопка аварійної зупинки ССУ АМСОМ-1 відноситься до частини установки під найменуванням «барабанний грохот» та встановлена з метою аварійного вимикання живлення усієї дробильної установки під час виникнення небезпечних обставин, що створюють загрозу життю чи здоров`ю людей. Позивач не заперечував проти цього. Зазначив, що кнопка аварійного вимикання установки AMCOM-1, біля якої був виявлений просип відноситься до частини установки «барабанний грохот» та при її натисканні вимикає живлення на усій сортирувало-дробильній установці AMCOM-1.Факт наявності шлаку у вигляді насипу висотою приблизно 1,7 - 1,8 метра у проході між стінкою бункеру ССУ АМСОМ-1 та стрічковим конвеєром шириною приблизно 7 метрів, що веде до кнопки аварійної зупинки та під самою кнопкою, яка розташована на барабанному грохоті опорної стойки бункеру, що унеможливлює безпечний підхід до такої кнопки без необхідності наступу на насип підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 та фотографіями, зробленими ним під час виявлення порушення, при цьому позивача не оспорював, що світлини відповідають дійсності та зроблені саме у той час, коли було виявлено порушення. Іншого шляху до кнопки аварійної зупинки немає, тому у разі необхідності натискання такої кнопки піж час виникнення небезпечної ситуації, аварії, тощо, працівник буде зобов`язаний переходити через шлаковий насип, що може спричинити нещасний випадок на виробництві.

В суді першої інстанції в якості свідка позивач ОСОБА_1 пояснив, що трудової дисципліни він не порушував, нічого не захаращував, прибирання просипів проводив згідно із Регламентом у кінці зміни. 30.10.2017 року під час роботи ССУ AMCOM-1 на її території знаходились 3 особи, сам Позивач та 2 дробильники. І факт наявності насипу шлаку позивач неи оспорював, але вказував, що насип не знаходився у проході, оскільки проходу як такого немає, а є тільки площадка. Просип шлаку є технологічним, тобто передбачений конструкцією AMCOM-1, і появився просип за кілька змін до 30.10.2017 року. Після зміни позивача вже було прийняті міри для усунення такого порушення шляхом установки бетонного блоку на місце просипу та наварювання металевого листа. До 30.10.2017 року ОСОБА_1 офіційно до керівництва з проблемою просипу шлаку не звертався. ОСОБА_1 зазначив, що отримав від лінійного менеджера ОСОБА_7 усну вказівку прибрати просип до кінця зміни до 19:00. Підтвердив, що за усі просипи несуть відповідальність змінні майстри, так як вони є старшими у зміні.

Отже, судом правильно встановлено, що позивач знав про наявність проблеми просипу шлаку у проході до кнопки аварійної зупинки, проте не виконав свої обов`язки щодо дотримання правил небезпеки - до відома керівництва проблема доведена не була. Судом також надано оцінку твердженням позивача щодо неможливості прибирання насипу біля кнопки аварійної зупинки через некомплектність бригади № 4 за штатним розписом, оскільки замість чотирьох дробильників у зміні працювало лише два. Так, суд зазначає, що позивач самостійно приступив до роботи у зміні 30.10.2017 року разом із підпорядкованим йому персоналом без зауважень щодо комплектності бригади, що підтверджується його поясненнями та не оспорюється сторонами, чим фактично підтвердив можливість виконання поставлених йому завдань, а також додержання вимог з охорони праці. При цьому саме позивач, як особа, відповідальна за безпечні умови праці підпорядкованих йому працівників, мав приймати рішення щодо необхідності зупинки технологічного процесу, оскільки бачив просип шлаку одразу. І це також підтверджується фактом прибирання виявленого насипу ССУ АМСОМ-1 наприкінці зміни. А відповідно до Регламенту закріплення території вузлів та агрегатів і періодичності прибирання ССУ «АМСОМ-1», з яким ознайомлений позивач, щозмінно в кінці робочої зміни дробильники проводять прибирання установки, зокрема, на бригаду № 4 під керування змінного майстра ОСОБА_1 покладений обов`язок щозмінного прибирання після роботи барабанного грохоту, де і розташована кнопка аварійної зупинки. Тому суд не прийняв до уваги пояснення позивача щодо неможливості прибирання просипу шлаку через недостатню кількість працівників.

Судом також враховано положення Конституції України щодо того, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3) . Частиною 4 ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно із ст. 14 Закону України «Про охорону праці» Працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

На підставі викладеного суд прийшов до правильного висновку про відсутність в діях відповідача порушень закону під час притягнення позивача до відповідальності за допущене ним порушення трудової дисципліни 30.10.2017 року.

Перевіряючи доводи позивача про те, що він був притягнутий до відповідальності з порушенням строків, передбачених законом, суд встановив, що ОСОБА_1 за порушення, виявлене 30.10.2017 року, був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у встановлений ст. 148 КзПП України строк 26.01.2018 року, оскільки відповідно до табелю обліку його робочого часу за жовтень 2017 року - січень 2018 року вбачається, що з 15.11.2017 року по 14.12.2017 року, з 26.16.2017 року по 22.01.2017 року позивач хворів і не працював.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що від нього не поступало пояснень на адресу відповідача щодо порушень, як це передбачено статтею 149 КЗпПУ, то вони спростовані матеріалами справи, з яких вбачається, що позивач надав письмове пояснення 01.11.2017 року (т.1 а.с.38), зі змісту якого вбачається, що він вказує про проблему просипання шлаку, але про такі обставини він повідомив лише після їх виявлення менеджером ОСОБА_2 .. Також не мають значення посилання позивача, що надані пояснення не адресовані керівнику, який має право вирішувати питання про притягнення працівника до відповідальності, оскільки письмові пояснення позивача були вивчені і взяти до уваги під час вирішення такого питання належним компетентним органом підприємства.

Таким чином, судом правильно встановлено, і колегія суддів погоджується з цим, що дисциплінарний проступок, що полягав у невиконанні ОСОБА_1 посадових обов`язків щодо правил охорони праці, мав місце, вина позивача у його вчинені доведена, передбачена законом процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності дотримана, дисциплінарне стягнення відповідає ступеню тяжкості вчиненого проступку, порушення вимог ст. 149 КЗпП при його застосуванні не встановлені.

Судом прийшов до правильного висновку, що доводи позивача з приводу некоректного та неконкретного формулювання відповідачем суті дисциплінарного проступку є надуманими і такими, що не впливають на законність оскарженого наказу. Зі змісту наказу вбачається, що роботодавцем зазначено, які саме нормативи порушив працівник, у зв`язку із цим позивач давав письмові пояснення. Нормами КЗпП України не передбачено обов`язку роботодавця складати такий наказ із детальним описом порушення, разом з тим, в оскарженому наказі є усі необхідні дані й посилання на внутрішні акти та нормативні акти загального користування, які порушив позивач.

Вирішуючи спір в частині вимог про незаконність наказу про дисциплінарне стягнення за порушення від 19.12.2017 року, судом першої інстанції встановлено, що змінний майстер виробничої дільниці шлакових відвалів № 4 цеху переробки шлаків ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» ОСОБА_1 працював у нічній зміні з 19:00 18.12.2017 року по 07:00 19.12.2017 року, що підтверджується табелем обліку робочого часу по ЦПШ (14) за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року (т.1 а.с.96). У підпорядкуванні ОСОБА_1 у тій зміні також працювали дробильники - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , бригадир по переміщенню сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва, зайнятий на шлакових відвалах і розробці шлаків цеху переробки шлаків ОСОБА_11 , що підтверджується рапортом- груповим нарядом дільниці шлакових відвалів № 4 (АМСОМ-1) ЦПШ за грудень 2017 року та поясненнями цих працівників, наданими ними на ім`я начальника цеха ОСОБА_3 19.12.2017 року.

19.12.2017 року близько 06:00 годин виконуючий обов`язки начальника ЦХП ОСОБА_3 та в.о. заступника начальника цеха ОСОБА_6 явились на ССУ АМСОМ-1 з підозрою у порушенні виробничого процесу, а саме щодо невірного обліку ходок автомобілей БелАЗ, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_10 . У той самий день 19.12.2017 року від усіх працівників, хто працював під керівництвом ОСОБА_1 , були відібрані пояснення щодо вчинених порушень.

ОСОБА_1 у своїй пояснювальній записці від 19.12.2017 року зазначив, що під час зміни займався своїми обов`язками, заповнював документацію, спостерігав за виконанням трудових обов`язків своїми підлеглими. Також ним було зазначено на оборотній стороні пояснень, що ССУ переробило 102 автомобіля БелАЗ, прийняли по зміні в коробах МЗС-2 - 25 тон, МЗС-3 - 30 тон. Відвантажили 1 вагон-хопер МЗС-2 приблизно 55-60 тон, 1 вагон-хопер МЗС 3 приблизно 55-60 тон., 13 автомобілей загальною вагою 247,420 тон. Видобули за зміну МЗС-1 - 210 тон, МЗС-2 - 30 тон, МЗС 3 - 25 тон, МЗС 4 -25 тон, а разом 290 тон. Вивезли до відвалу переробленого шлаку близько 1200 тон (т.1 а.с.50).

В суді першої інстанції позивач, допитаний в якості свідка, пояснив, що екскаватор Hyundai займається завантаженням шлаку з шлакового відвалу до машин, у тому числі до БелАЗів під час роботи установки, тобто час роботи екскаватора дорівнюється часу роботи установки AMCOM-1. Зазначив, що робота екскаватор супроводжується документами, а саме планом по виробництву і організації робот, нарядом-допуском, дорожнім листом, який видає Управління автомобільного транспорту ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» (далі - УАТ), і там же заповнюється. Змінний майстер у дорожньому листі ставить лише візу, печатку, код дільниці та МВЗ, особистий підпис та прізвище, заповнює стовбчик « Куда » та передостанню графу (другу справа), також свідчив, що тільки він в цехі вносить такі відомості. Пояснив, що заповнює графу «Время» іншими відомостями без вказання часу, тому що інші майстри роблять также, при цьому ОСОБА_1 не керується жодними нормативними документами при заповненні дорожнього листа. Щодо роботи установки у зміні з 18 на 19 грудня 2017 року, пояснив, що установка працювала 10 годин 20 хв., що підтверджується рапортом змінного виробництва та підтвердив, що Графік роботи установки, наданий підприємством як доказ, відповідає дійсності. Також зазначив, що після притягнення до дисциплінарної відповідальності почав заповнювати графу « Время » особисто, вказуючи там і моточаси. Відомості про час роботи екскаватора він вносив у рапорт (спеціальна форма, встановлена ЦПШ), куди переносять відомості з рапорту, йому не відомо, проте зазначив, що УАТ не отримує копію такого рапорту і пояснити, яким чином УАТ отримує відомості про час роботи екскаватора, йому не відомо.

Позивач пояснював, що спочатку БелАЗ під`їжджає на шлаковий відвал, екскаватор його завантажує, автомобіль від`їжджає до приймального бункера AMCOM-1 та по зеленому сигналу світлофора вивантажує шлак до приймального бункера. До його обов`язків входить заповнення обліково-звітної документації, яку він заповнював і у зміні з 18 на 19 грудня 2017 року, а саме: дорожні листи, товарно-транспортні накладні, які наявні у справі. Під час заповнення таких документів ніякими правовстановлюючими документами він не керується, оскільки його з ними не знайомили, записує час прибуття з дільниці автомобіля, МВЗ (2 окремих коди для машин, які завозять шлак та вивозять), кількість ходок, кілометраж, кількість перевезених тон. Разом з тим заначив, що має доступ до корпоративного порталу «ПрАТ «ММК ім.. Ілліча» (внутрішній сайт підприємства), йому відомо, що на цьому порталі викладені усі накази по підприємству, стандарти та інші правовстановлюючі документи, але він з ними не знайомився ні до встановлених порушень, ні після цього на час його допиту в суді. Позивач пояснив, що під час зміни слідкує за завантаженням-розвантаженням БелАЗів, але не постійно, а декілька раз за зміну шляхом візуального спостереження під час обходу AMCOM-1, шлакового відвалу. Інформацію щодо кількості ходок автомобілей БелАЗ отримує з Журналу обліку ходок автомобілей БелАЗ, періодично перевіряючи правильність внесення відомостей до цього журналу під час заходу на пультову. Разом з тим зазначає, що Регламентом журнал не передбачений. До журналу вносяться відомості про часи та хвилини вивантаження автомобілей БелАЗ на приймальний бункер. ОСОБА_1 свідчить, що єдиним джерелом отримання ним відомостей про кількість ходок автомобілей БелАЗ є саме цей журнал, який йому надають дробильники у кінці зміни, а водії БелАЗів кажуть усно кількість ходок, які вони зробили під час зміни. Зазначає, що йому невідомі факти щодо внесення записів до журналу про приїзд автомобілей БелАЗ, коли фактично таких приїздів не було, або коли автомобілі приїжджали на розвантаження без вантажу. Він не вносив у обліково-звітну документацію неправдивих відомостей, тому що йому було відомо про наявність на БелАЗах GPS-навігації, а відповідальність за внесення недостовірних відомостей несе той, хто їх вносить. Щодо кількості переміщеного шлаку автомобілем БелАЗ ОСОБА_1 , надав пояснення, що за 1 ходку автомобіль БелАЗ перевозить 30 тон шлаку, оскільки це його максимальна вантажопідіймальність, та зазначив, що відомостей щодо кількості шлаку у шлаковому відвалі не має, облік такого шлаку з моменту його завантаження на БелАЗ до часу вивантаження на AMCOM-1 не ведеться. Зважування МОС під час руху з AMCOM-1 до складу МОС, який є фактично просто майданчиком, на якому він насипаний, проводиться розрахунковим шляхом, а облік на складі ведеться по журналу виробництва, та наявність невідвантаженого МОС залежить від кількості здобутого МОС у попередні зміни.

Позивач вважає, що його пояснювальна записка від 19.12.2017 року не свідчить про те, що він надавав пояснення щодо порушення трудової дисципліни на ім`я начальника цеха ОСОБА_3 , а просто містить відомості про обсяг виповненої роботи. (т.1 а.с.50).

Разом з тим, позивач не надав переконливих пояснень, у зв`язку із чим він складав цю пояснювальну записку 19.12.2017 року, крім заповнення звітної документації.

Судом встановлено також, що дробильник ОСОБА_10 у своїй пояснювальній записці від 19.12.2017 року зазначив, що працюючи у зміні з 19 до 07 годин, на пульті управління знаходився з 23:20 до 2:40 год, в цей час установка працювала , но переважно не перероблювала шлак, працювала впустую, так як автомобілі БелАЗ приїздили до бункеру у порожньому стані, без шлаку, а час від часу не під`їжджали до екскаватору. Ходки БелАЗів на бункер АМСОМ-1 свідок приписував, працюючи на установці АМКОМ. Такі випадки, як робота установки вхолосту без шлаку були постійно у змінах з 19 до 07 годин. Раніше він вже звертав увагу майстра ОСОБА_1 щодо не завезення БелАЗами шлаку на установку, на що отримав відповідь, що це чужі справи. (т.1 а.с.52)

20.12.2017 року начальником цеху переробки шлаків ОСОБА_3 було видане розпорядження № 1974 від 20.12.2017 року, відповідно до якого, у зв`язку з виявленими грубими порушеннями в виробничому процесі на дільниці № 4 (АМСОМ-1) у зміні з 19-00 до 7-00 з 18.12-19.12.2017 року бригадою № 4 під керівництвом змінного майстра дільниці № 4 ОСОБА_1 була призначена робоча комісія для розслідування достовірності виявлених порушень в технологічному процесі у складі голови комісії - в.о. заступника начальника ЦПШ - ОСОБА_6 , заступника начальника ЦПШ ОСОБА_14 , ст. майстра дільниці № 1 ОСОБА_15 , та розпоряджено запросити з УАТ (Управління автомобільного транспорту) відомості з програми «Навігатор» за період з 18.02.2017 по 19.12.2017 року. Робочій комісії приписано на підставі запрошених документів і матеріалів встановити осіб, винних в допущених порушеннях (т.1 а.с. 49).

Актом з розслідування порушень в виробничому процесі на дільниці № 4 у зміні з 19-00 18.12.2017 року по 7-00 19.12.2017 року, затвердженим 30.12.2017 року начальником ЦПШ ОСОБА_3 , встановлено, в тому числі, що установку ССУ АМСОМ-1 обслуговували автомобілі БелАЗ (4 одиниці (гаражний номер 200,221,250,251) екскаватор HYUNDAI -1 одиниця та інші. (т.1 а.с 55-56). Такі відомості підтверджені були сторонами в суді першої інстанції.

Згідно із записом в журналі «Приймання-здачі змін» майстрів дільниці шлакових відвалів № 4, а також системи візуалізації установки ССУ АМСОМ-1 запуск установки і переробка шлаку почалась в 19:55, зупинка в 6.15 , тобто робота установки складала 10 год 20 хв., що не спростовується сторонами та підтверджується поясненнями ОСОБА_1 у якості свідка (т.1. а.с.57-58).

Відповідно до Паспорту комплексу по переробці металургійних шлаків Маріупольського комбінату імені Ілліча AMCOM (т.1 а.с.61) та Технологічної інструкції ТИ 227-667-01-2016 «Виробництво продукції цеху переробки шлаків» (п.п. 11.1-11.6 розділу 11) проектна потужність такого комплексу складає 300 тон шлаку в годину (т.1 а.с.63-67). Сировиною для видобування металевої складової та отримання сталеплавильного шлаку є поточний шлак сталеплавильного виробництва, що пролежав 3-7 днів на площадках тимчасового складування або відвальний шлак. Завантаження шлаку на площадках тимчасового складування здійснюється екскаватором. Самоскиди розвантажуються в приймальний устрій ССУ «AMCOM-1». Металопродукція, що вийшла з установки, направляється на склад готової продукції або одразу відвантажується споживачу. В результаті переробки шлаку на ССУ утворюється наступна продукція: Металовмісний матеріал фр. 0-10 мм (МЗС-1), металевий скрап фр. 10-60 мм (МЗС-2), металевий скрап фр. 60-250 мм (МЗС-3), металевий скрап фр. > 250 мм (МЗС-4). МЗС 1,2,3,4 - металовідходи збагачені сталеплавильні 1,2,3,4 класів.

В ході аналізу комісією відомостей з Журналу обліку ходок БелАЗів на приймальний бункер комплексу ССУ АМСОМ-1», пояснювальних записок дробильників,, відомостей із звітів сформованих в програмі «Навігатор» було виявлено, що дробильники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 періодично робили відмітку про заїзд автомобілей БелАЗ на приймальний бункер у той час, як згідно відомостей GPS-навігації, автомобілі простоювали. (т.1 а.с. 55-56)

Також комісія розслідування достовірності виявлених порушень в технологічному процесі встановила, що у дорожньому листі № 014594 від 18.12.2017 року змінним майстром ОСОБА_1 відмічено роботу екскаватора HYUNDAI № НОМЕР_1 у кількості 11,5 годин, тоді як загальний час роботи установки ССУ АМСОМ-1 склав 10 год. 20 хв. (т.1 а.с. 59).

За результатами своєї роботи комісія прийшла до висновку, що у зміні з 19-00 год 18.12.2017 року по 07-00 год. 19.12.2017 року було фактично перероблено 1770 тон шлаку, а не 3060 тон, як зазначено в «Журналі приймання-здачі змін майстрів дільниці шлакових відвалів №4», і змінним майстром ОСОБА_1 відповідно не отримано металовмісних матеріалів у кількості 121 тон, а саме МЗС -87,6 тон, МЗС-2 - 12,6 тон, МЗС-3 - 10,4 тон, МЗС-4 - 10,4 тон. У зв`язку з цим комісія прийшла до висновку, що позивач порушив п 3.4, 3.31, 3.39, 5.1, 5.6,.5.8 посадової інструкції і не організував роботу з переробки шлаку на установці ССУ АМСОМ-1, що призвело до невиконання змінного виробничого завдання і викривлення даних про кількість переробленого за зміну шлаку, а також недоотриману кількість металовмісних матеріалів, невірному відображенню в дорожніх листах і товарно-транспортних накладних автомобілей БелАЗ кількості виконаних ходок, до недостовірного відображення в дорожньому листі екскаватора HYUNDAI кількості відпрацьованого часу.

В суді першої інстанції був допитаний в судовому засіданні в якості свідка дробильник ЦПШ ОСОБА_10 , який працював під керівництвом ОСОБА_1 у зміні з 18 на 19 грудня 2017 року. Свідок підтвердив, що до його обов`язків належить підтримувати порядок на дробильній установці, спостерігати за сепарацією шлаку, дивитись, щоб не було насипів, а також заповнювати журнал здачі змін та журнал обліку ходок БелАЗів на приймальний бункер, ведення якого було доручено ОСОБА_10 саме ОСОБА_1 . Під час роботи у зміні з 18 на 19 грудня 2017 року свідок заповнював такий журнал, ставив у ньому час прибуття (години та хвилини) автомобілей БелАЗ на приймальний бункер. Також зазначив, що в зміну періодично приїжджали автомобілі БелАЗ до приймального бункеру з порожнім кузовом. Пояснив, що особисто змінний майстер ОСОБА_1 зобов`язав свідка перед зміною вносити до Журналу обліку ходок БелАЗів прибуття автомобіля кожні 6 хвилин з метою отримання на кінець зміни кількість 102 ходки для виконання плану щодо переробки шлаку. Зазначив, що вносив такі відомості і в інші зміні а причина виконання такого завдання був страх втратити роботу через невиконання завдання майстра. Також свідок підтвердив, що ОСОБА_1 у кінці зміни користувався цим журналом для отримання відомостей про кількість здійсненних ходок БелАЗ на приймальний бункер. Також свідок зазначив, що МЗС 1,2,3,4 мають вигляд насипів та складуються на території цеху, та на початок зміни були насипи усіх видів МЗС, та зазначив, що МЗС завжди присутні на складах (насипах). На питання, чи залишались насипи МЗС ів після відвантаження до інших цехів шляхом погрузки залізничних вагонів, та підтвердив, що кількість МЗС була достатньою, щоб відвантажити без отримання їх шляхом дроблення шлаку. Пояснив, що порушення було виявлено начальником цеху ОСОБА_3 та заступником начальника цеху ОСОБА_6 .. Зазначив, що були встановлені порушення щодо недостовірного обліку ходок БелАЗів, після чого ним була написана пояснювальна записка. ОСОБА_10 також пояснив, що змінне завдання не було виконане, оскільки фактично було перероблено дуже мало шлаку.

Старший інженер з адміністрування комп`ютерних систем ТОВ «Метінвест Діджитал» ОСОБА_17 , як спеціаліст роз`яснив, що ТОВ «Метінвест Діджитал» за договором обслуговує об`єкти відповідача, зокрема проводить моніторинг транспортних засобів за допомогою програмного забезпечення «Навігатор-С». На автомобілі БелАЗ №№ 200,221,250,251 встановлені пристрої автоматичного збору інформації про місцезнаходження об`єктів та ін. з межами допустимих інструментальних похибок +/- 15 метрів, що саме і було підставою відображення пробігу автомобілей БелАЗ від 100 до 300 метрів під час їх тривалої зупинки, оскільки GPS-трекер відправляє пакети з інформацією до супутника під час стоянки автомобіля кожну хвилину, таким чином ці метри складаються, то встановлюється пробіг за звітом. Разом із спеціалістом у онлайн-режимі судом досліджено на карті, яким чином рухались автомобілі БелАЗ у зміну з 18 на 19 грудня 2019 року, із зазначенням часів стоянки, швидкості та інших показників. Також спеціалістом було сформовано онлайн звіт, аналогічний тому, що є в матеріалах справи, з якого вбачається, що внести зміни до інформації, з якої складається автоматичний звіт, тобто, підробити її, неможливо.

Відповідно до ч.1 Наказу ПрАТ «ММК ім.. Ілліча» № 4-ку від 26.01.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за неналежне виконання 19.12.2017 року обов`язків, передбачених п.п. 3.4, 3.25, 3.31, 3.39, 5.1, 5.6, 5.8 посадової інструкції, що виразилося у відсутності належного контролю за роботою підлеглого персоналу в частині додержання ними робочих інструкцій, правил внутрішнього трудового розпорядку, технологічної дисципліни в процесі роботи, а також у недостовірному наданні обліково-звітної документації в межах своєї компетенції. Відповідно до ч. 2 Наказу № 4-ку від 26.01.2018 року до дисциплінарної відповідальності були також притягнуті дробильники, які знаходились під керування позивача, а саме - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 Дробильник ОСОБА_10 з порушеннями, зазначеними у наказі погодився, про що зробив запис у самому наказі, інші особи, зокрема позивач з наказом не погодились, зробивши про це відповідний запис у наказі.

Позивач, оскаржучи наказ, вказує, що він не був ознайомлений з Актом з розслідування порушень в виробничому процесі на дільниці № 4 у зміні з 19-00 18.12.2017 року по 7-00 19.12.2017 року, затвердженим 30.12.2017 року начальником ЦПШ ОСОБА_3 до часу, коли отримав такий документ від відповідача у ході розгляду цієї судової справи. У зв`язку з цим він не надавав пояснення щодо виявлених 30.12.2017 року порушень, та вважає, що це є підставою для скасування Наказу № 4-ку від 26.01.2018 року про його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Судом надана оцінка позиції позивача. Відповідно до ст. 149 КзпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Як вбачається з матеріалів справи неналежне виконання посадових обов`язків позивача було здійснено 19.12.2017 року (у нічній зміні з 19-00 год. 18.12.2017 року по 07-00 год. 19.12.2017 року). Власник в особі в.о. начальника ЦПШ ОСОБА_3 відібрав від позивача пояснення з приводу виявлених порушень, тому суд вважає, що відповідач при накладенні стягнення повністю виконав вимоги ст. 149 КЗпП України. Крім того, дотримані положення ст. 148 КЗпП України щодо строків накладення дисциплінарного стягнення, які обчислюються з дня виявлення порушення та тривають один місяць.

Судом на підставі письмових доказів, показань свідків було встановлено, що викладені у Акті з розслідування порушень в виробничому процесі на дільниці № 4 у зміні з 19-00 18.12.2017 року по 7-00 19.12.2017 року, затвердженим 30.12.2017 року начальником ЦПШ ОСОБА_3 обставини відповідають дійсності.

Так, судом перевірені і досліджені наступні докази: змінне завдання бригаді № 4 під Керівництвом ОСОБА_1 щодо кількості переробки шлаку ССУ АМСОМ-1 становило 3060 тон за зміну, що підтверджується виробничою програмою ЦПШ на грудень 2017 року поясненнями обох сторін та показами свідка - ОСОБА_1 .. Встановлено, що ССУ АМСОМ-1 працювала у зміні з 18 на 19.12.2017 року 10 год. 20 хв. З пояснень сторін і свідка ОСОБА_1 встановлено, що при розрахунку кількості перевезеного до ССУ шлаку автомобілями БелАЗ, кількість таких ходок на приймальний бункер ССУ умножається на кількість перевозимого шлаку одним автомобілем БелАЗ, яка відповідає його максимальній вантажопідіймальності, що складає 30 тон відповідно до Керівництва з експлуатації кар`єрних самоскидів БелАЗ, зокрема моделі БелАЗ-7540В, розробленого ВАТ «БелАЗ - управляюча компанія холдингу «БЕЛАЗ-ХОЛДИНГ». Так, відповідно до загальних вказівок Керівництва зазначено що кар`єрні самоскиди, зокрема БелАЗ-7540В мають вантажопідіймальність - 30 тон. Використання БелАЗу саме цієї модифікації відповідачем підтверджується Свідоцтвами про реєстрацію технологічного ТЗ № НОМЕР_2 (держ. номер НОМЕР_3 ), № НОМЕР_4 (держ. номер Т НОМЕР_5 ), № НОМЕР_6 (держ. номер НОМЕР_7 ), № НОМЕР_8 (держ. номер НОМЕР_9 ). Отже, для виконання змінного завдання потрібно переробити 102 БелАЗи шлаку, що буде відповідати 3060 тон.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що рішення суду побудовано на припущеннях, розрахунки не мають бази, однак, зі справи вбачається, що усі розрахунки змінного завдання, перевірені судом, належно документально обґрунтовані відповідачем. І напроти, критика рішення позивачем в цій частині зводиться до нічим не підтверджених сумнівів.

Судом вивчений Журнал обліку ходок БелАЗів на приймальний бункер комплексу АМСОМ-1, який не є офіційним документом, обов`язок заповнювання такого журналу на ОСОБА_18 та його підлеглих дробильників не покладався. На думку позивача відповідач не довів належно факту введення такого журналу у дію в ЦХП та обов`язку його заповнення. Разом з тим свідок ОСОБА_1 (позивач) зазначає, що він власноруч не контролює та не записує усі часи приїзду автомобілей БелАЗ до приймального бункеру, і що такий журнал є єдиним джерелом встановлення кількості ходок автомобілей БелАЗ на приймальний бункер та те, що він періодично перевіряє правильність його заповнення, та відомості, які записуються під час зміни дробильниками використовуються ОСОБА_1 під час заповнення подорожних листів та товарно-транспортних накладних. Тобто, цей журнал несе функцію облікової документації, є невід`ємною частиною технологічного процесу. Тому неналежне заповнення такого документу є наслідком невиконання дробильником технологічної дисципліни, що є порушенням п. 3.10 Робочої інструкції РИ 14.014 дробильника 4 розряду дільниці шлакових відвалів № 4 ЦПШ, з якою дробильники, зазначені у наказі № 4-ку від 26.01.2018 року ознайомлені, підтвердженням чого є підпис дробильників про ознайомлення.

З вказаного Журналу вбачається, що на приймальний бункер АМСОМ-1 у зміні з 18 на 19 грудня 2017 року чотири автомобілі БелАЗ (гараж. номери 200, 221, 250, 251) зробили разом 102 заїзди на приймальний бункер. Однак, як вбачається з наданих відповідачем доказів, ходки, які були записані у журналі, фактично не відбувались, що підтверджено звітом з системи «Навігатор», отриманим комісією з розслідування дисциплінарного проступку управління автомобільного транспорту, відповідно до якого зазначені часи, коли автомобіль стояв та відомості з журналу обліку ходок, в якому наявні відомості щодо приїзду автомобіля саме у цей час.

Відомості щодо часу стоянки автомобілей БелАЗ підтверджуються відомостями з програми «Навігатор-С», повний доступ до якої є у юридичної особи, яка надає інформаційні послуги, а саме у ТОВ «Метінвест Діджитал», яке надало відповідачу відповідні скріншоти з програми «Навігатор-С» щодо часу стоянки автомобілей БелАЗ з 19:00 18.12.2017 року 07:00 19.12.2017 року. Спеціаліст ОСОБА_19 суду надав пояснення з приводу роботи системи «Навігатор», зокрема, про неможливість втручання у базу даних та зміну інформації, яку генерує система, оскільки система повністю автоматизована.

Дослідивши записи у Журналі, пояснення свідків, відомості з програми «Навігатор-С», суд встановив, що 44 з 103 ходок (43%) були відмічені без фактичного заїзду автомобілей до приймального бункеру ССУ АМСОМ-1, а тому не могли вивантажити привезений шлак у кількості 30 тон за ходку, а загалом 1320 тон. У зв`язку з цим дробильниками під керуванням ОСОБА_1 була порушена Робоча інструкція дробильників 4 розряду, а саме п. 3.10 щодо дотримання технологічної дисципліни, яка полягає зокрема, в обов`язку дробильника регулювати рівномірне завантаження ССУ згідно із п. 3.3 робочої інструкції, чого не було зроблено через відсутність 43% ходок автомобілей БелАЗ на приймальний бункер при робочій ССУ АМСОМ-1 протягом 10 год. 20 хв. без вимикання. Таким чином, судом правильно встановлено, що позивачем були порушені п 3.4, 3.25, 3.39, 5.1 посадової інструкції.

Суд критично поставився до позиції позивача щодо незнання про правила заповнення обліково-звітної документації, оскільки відповідно до п. 1.5 Посадової інструкції ОСОБА_1 , у його обов`язки входить знати законодавчі акти, положення, інструкції, і інші нормативні документи, локальні нормативні акти комбінату, норми, правила, методи і засоби, необхідні для виконання своїх професійних обов`язків, організаційно-розпорядчі документи, що видаються на комбінаті. Колегія суддів погоджується з висновками суду в цій частині, оскільки позивач також не оспорював, що йому відомо про наявність усіх наказів, розпоряджень та інших нормативних актів ПрАТ «ММК ім.. Ілліча» на веб-сайті Корпоративний портал ПрАТ «ММК ім.. Ілліча, та він має до нього доступ на робочому місці. Судом правильно Враховано, що до обов`язків змінного майстра входить ведення обліково-звітної документації і надання її у встановлені строки, а також те, що ним особисто заповнюються або контролюється заповнення вищезазначених документів він зобов`язаний знати та користуватись нормативними актами які необхідні для його роботи, тому незнання таких актів не звільняє від відповідальності за внесення до документації завідомо неправдивої інформації.

Судом перевірено і обставини заповнення позивачем тривалості роботи екскаватора HYNDAI, який працював у зміну 18.12.2017 року з бригадою позивача.

Відповідно до подорожнього листа № 014594 від 18.12.2017 року позивачем відмічена робота екскаватора HYNDAI № Т06606АН у кількості 11,5 годин, тоді як загальний час роботи установки ССУ АМСОМ-1 складає 10 год. 20 хв., що підтверджується графіком роботи установки. Виходячи з того факту, що екскаватор задіяний у технологічному процесі та використовується виключно під час роботи установки, що не заперечував позивач, судом встановлено, що позивачем завищено час роботи екскаватора у документах строгої звітності, а саме подорожньому листі № 014594 від 18.12.2017 року та товарно-транспортній накладній.

Для такого висновку судом досліджений п.6.1.1. Регламенту РГ 227-6.3-36:2017 «Планування і облік роботи вантажного транспорту і спецтехніки УАТ у структурних підрозділах ПрАТ «ММК ім. Ілліча», згідно з яким відповідальна особа за експлуатацію транспортного засобу цеха «замовника» при пред`явленні йому дорожньої документації водієм УАТ повинна зазначити час прибуття, час від`їзду, шифр об`єктів контролингу (МВЗ/внутрішнє замовлення/запит клієнта/об`єкт обліку результатів/СПП-елемент), кількість ходок, перевезенні тони, перевірити маршрут руху, завірити дорожній лист штампом свого структурного підрозділу і особистим підписом із зазначенням дати.

Таким чином, в обов`язки майстра ОСОБА_1 входило зазначення часу прибуття та час від`їзду автотранспорту з цеху. Проте, у цеху, через велику кількість документів, які треба заповнити, скалася практика, що водії самостійно зазначають час роботи техніки, а відповідальна особа перевіряє внесені відомості та ставить на них свій підпис. Таким чином ОСОБА_1 поставив свій підпис під відомостями, зазначеними у дорожньому листі, тобто надав їм статус офіційних та таких, які надалі відображаються у звіті щодо витрати палива, роботи екскаватора та у іншій обліково-звітній документації. Посилання позивача на те, що підпис зроблений іншим кольором пасти, а тому не належить позивачу, нічим не підтверджується. Щодо посилань позивача на неознайомлення його з Регламентом РГ 227-6.3-36:2017 «Планування і облік роботи вантажного транспорту і спецтехніки УАТ у структурних підрозділах ПрАТ «ММК ім.. Ілліча», а тому не можливістю правильного заповнення обліково-звітної інформації, суд об`єктивно не прийняв до уваги такі твердження з огляду на обов`язок Позивача знати законодавчі акти, положення, інструкції, і інші нормативні документи, локальні нормативні акти комбінату, норми, правила, методи і засоби, необхідні для виконання своїх професійних обов`язків, організаційно-розпорядчі документи, що видаються на комбінаті.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За змістом ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно зі ст.150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХV КЗпП України). Разом з тим, відповідно до ст. 124 Конституції України працівник може звернутись безпосередньо до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення. В цьому випадку оскаржується безпосередньо дисциплінарне стягнення, яке може бути визнане судом недійсним (незаконним).

Проаналізувавши докази, обставини справи, наведені норми закону, суд першої інстанції прийшов до правильного і обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 було законно притягнуто до відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених п.п. 3.4, 3.25, 3.31, 3.39, 5.1, 5.6, 5.8 посадової інструкції, що виразилося у відсутності належного контролю за роботою підлеглого персоналу в частині додержання ними робочих інструкцій, правил внутрішнього трудового розпорядку, технологічної дисципліни в процесі роботи, а також у недостовірному наданні обліково-звітної документації в межах своєї компетенції. І встановив, що передбачена законом процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності дотримана, дисциплінарне стягнення відповідає ступеню тяжкості вчиненого проступку, порушення вимог ст. 149 КЗпП при його застосуванні не встановлені, тому немає підстав для задоволення вимог позивача.

З таким висновком колегія суддів не може не погодитись, оскільки суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не мотивовано, чому оскаржений позивачем наказ є законним, зважаючи на неконкретність наказу, відсутність претензій до позивача за весь період зміни, а не тільки 19.12.2017 року, відсутність у наказі вказівок на матеріали, які послугували підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності, та про те, що судом надана увага лише запереченням відповідача, і залишено без правового аналізу доводи і докази ОСОБА_1 , то слід вказати наступне. По-перше, такі доводи апеляційної скарги є аналогічними аргументам позивача, якими він в суді першої інстанції обґрунтовував свої позовні вимоги. Вони були предметом розгляду суду, і судом дана їм достатньо логічна і мотивована оцінка. По-друге, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи скарги зводяться лише до незгоди з судовим рішенням.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено згідно з вимогами чинного законодавства та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної Інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 29 липня 2019 року.

Судді Є.Є. Мальцева

О.О. Лісовий

В.М. Барков