Ухвала

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 205/4484/17

провадження № 61-21563ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпро ради до ОСОБА_1 про відшкодування надміру сплачених бюджетних коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпро ради звернулося до суду першої інстанції з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначало, що на підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 27 листопада 2014 року їй була призначена допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі вимоги Східного офісу Державної аудиторської служби України від 24 жовтня 2016 року № 04-04.2-05-15/211 «Щодо усунення порушень законодавства» було зупинено виплату адресної допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням обставин, щодо наявності майна сім`ї, а саме, придбання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію повідомлення про припинення надання допомоги № 21/22 від 14 грудня 2016 року, якою повідомлено про наявність переплати допомоги та зобов`язано повернути переплачені кошти у сумі 13 437,17 грн, ОСОБА_1 відмовилась від отримання вказаного документу, надавши свої пояснення.

Оскільки відповідач добровільно не повертає надмірно сплачені бюджетні кошти, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з листопада 2015 року по травень 2016 року в сумі 13 437,17грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року позовні вимоги позивача було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпро ради надміру сплачені бюджетні кошти, у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з листопада 2015 року по травень 2016 року в сумі 13 437,17 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року без змін.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Управлінню соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпро ради у задоволені позову.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення 13 437,17 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

У касаційній скарзі заявники посилаються на те, що ОСОБА_1 позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи, а такожця справа має для неї виняткове значення. Проте заявники жодним чином не обґрунтовують, у чому саме проявляється виняткове значення для ОСОБА_1 цієї справи та не вказують у якій справі остання позбавлена можливості спростувати обставини, що встановлені оскарженим судовим рішенням.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпро ради до ОСОБА_1 про відшкодування надміру сплачених бюджетних коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак