Придніпровський районний суд м.Черкаси

справа № 711/8217/18
провадження №/711/534/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

секретаря судового засідання Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 07 серпня 1999 року до 26 серпня 2003 року вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі.

За час перебування в шлюбі у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і перебуває на повному її утриманні.

Між тим, з квітня 2003 року її колишній чоловік проживає окремо. За весь термін, з моменту їх окремого проживання, жодних коштів та іншої допомоги на утримання сина вона не одержувала. Батько у вихованні дитини участі не бере, коштів на його утримання не надає, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, приховує свій дійсний заробіток.

Крім того, зазначає, що вона працює, але заробітна плата не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку обдарувань.

Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає.

Також вказує, що при зверненні з вказаним позовом до суду, нею здійснено оплату професійної правничої допомоги в розмірі 2000 грн. 00 коп., що відповідно до ст. 133 ЦПК України є судовими витратами, які передбачені ст. 137 ЦПК України, та відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

За таких обставин, позивач просить суд, - стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи стягнення з 01 жовтня 2018 року і до повноліття дитини. Крім того, просила стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов'язані з розглядом судової справи, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували.

15 березня 2019 року представником позивача ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5, в межах наданих йому повноважень, подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме, визначено остаточну редакцію вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи стягнення з 01 жовтня 2018 року і до повноліття дитини. Інша частина позовних вимог залишається без змін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_5 не з?явилися. Проте, 15 березня 2019 року представником позивача ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5 подано заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з?явився, надавши заяву від 24 січня 2019 року про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Крім того, зазначив, що йому відомі та зрозумілі наслідки визнання позову. Відзив на позовну заяву не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи думку позивача, її представника, а також відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, з 07 серпня 1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно із рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 серпня 2003 по справі № 2-2133/03 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, - розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області видане Свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-СР № 107909 від 30 березня 2005 року.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-СР № 270334 від 19 травня 2018 року. Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає.

Судом також встановлено, що сторони разом не проживають і їхня спільна дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. На даний час ОСОБА_1 не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним, працює та отримує дохід, а також, його думку про визнання заявлених позовних вимог і відсутність заперечень проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України).

За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей вікoм до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

До того ж, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем заявлених позовних вимог прийнято судом.

Таким чином, зясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача та відповідача, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2018 року і до повноліття дитини. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Відносно витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн. 00 коп., суд зазначає наступне:

відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 140 ЦПК України, - розмір витрат, повязаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, повязаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

ОСОБА_1 на підтвердження витрат за юридичні послуги надано Договір про надання юридичних послуг від 28 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, акт прийому наданих послуг від 01 жовтня 2018 року та чек від 01 жовтня 2018 року про сплату ОСОБА_5 2 000 грн. 00 коп. за надані юридичні послуги.

А тому, до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають понесені нею витрати, необхідні для підготовки до розгляду справи (юридичні послуги) в сумі 2 000 грн. 00 коп.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 141, 150, 180-182, 184, 191 СК України, Постановою КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП дані відсутні, паспорт серія НС 735643, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія НС №665353, зареєстроване місце проживання: вул. Митницька (Піонерська)АДРЕСА_1 м. Черкаси) на утримання ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, код дані відсутні) аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000грн. 00коп. щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП дані відсутні, паспорт серія НС 735643, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія НС №665353, зареєстроване місце проживання: вул. Митницька (Піонерська)АДРЕСА_1 м. Черкаси) 2000грн. 00коп., як судові витрати витрати на правничу допомогу адвоката.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП дані відсутні, паспорт серія НС 735643, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 25 березня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_6