Ухвала

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 638/11602/19

провадження № 61-21415ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту не проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити юридичний факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з червня 2007 року по квітень 2017 року за місцем прописки в квартирі АДРЕСА_1 ; визнати, що ОСОБА_2 проживав з червня 2007 року по квітень 2017 року в квартирі АДРЕСА_2 ; визнати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з червня 2007 року по квітень (включно) 2017 року спільно не проживали, не були пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, не складали сім`ю.

В обґрунтування заяви посилався на те, що метою встановлення вищевказаного факту є необхідність встановлення права власності на рухоме

та нерухоме майно, сплати комунальних послуг у період реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року, у відкритті провадження в справі № 638/11602/19 відмовлено з підстав, передбачених частиною четвертою статті 315 ЦПК.

Суди, відмовляючи у відкритті провадження у справі, виходили з того, що справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки з заяви вбачається, що встановлення заявленого факту пов`язане з подальшим вирішенням спірних відносин щодо права власності.

У листопаді 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини справи. Твердження судів про те, що справа не може розглядатися в порядку окремого провадження, є помилковими.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи

майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

При цьому окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно із статтею 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої та четвертої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судами встановлено, що заявник у липні 2019 року звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити юридичний факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з червня 2007 року по квітень 2017 року за місцем прописки в квартирі АДРЕСА_1 ; визнати, що ОСОБА_2 проживав з червня 2007 року по квітень 2017 року в квартирі АДРЕСА_2 ; визнати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з червня 2007 року по квітень (включно) 2017 року спільно не проживали, не були пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, не складали сім`ю.

Заява обґрунтована тим, що метою встановлення вищевказаного факту є необхідність встановлення права власності на рухоме та нерухоме майно, сплати комунальних послуг у період реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у відкритті провадження у справі, дійшли до правильного висновку про те, що заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, який підлягає доказуванню та в подальшому пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, який повинен розглядатися за правилами позовного провадження.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Наведені у касаційній скарзі доводи не заслуговують на увагу, оскільки оскаржувані судові рішення ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту не проживання однією сім`єю відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов