233 № 233/5348/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
секретаря Теліціної О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
15 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначив, що він є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована його мати ОСОБА_2 08 липня 2016 року відповідачка розірвала шлюб із ОСОБА_3 , після чого виїхала до Балахтинського району Красноярського краю Російської Федерації на постійне проживання і з того часу в зазначеній квартирі з власної волі не проживає. Реєстрація відповідачки в квартирі має наслідком порушення його прав як власника, перешкоджає реалізувати своє право на розпорядження належним йому майном, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (а.с.6) є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 18 лютого 2016 року (а.с.10-13).
Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 (а.с.14), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 08 липня 2016 року (а.с.14).
В квартирі АДРЕСА_2 , окрім ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з 19 лютого 2003 року зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою КП «Служба єдиного замовника» від 12 серпня 2019 року № 251 (а.с.16).
Відповідно до акту, затвердженого директором КП «ЖЕК №6» від 12 серпня 2019 року ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 не мешкає з липня 2016 року (а.с.15).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідачка ОСОБА_2 з власної волі з 2016 року не проживає в належній позивачу ОСОБА_1 квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачкою права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеної квартири.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 11 грудня 2019 року.

Суддя