справа № 156/106/19
Провадження № 2/156/131/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2019 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 156/106/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики. Свій позов мотивує тим, що 10 жовтня 2018 року відповідач позичив у нього 5000 ( пять тисяч) доларів США, які зобовязався повернути до 01 січня 2019 року. На підтвердження укладення договору позики відповідачем було написано розписку, в якій засвідчено суму боргу та строк його повернення. Відповідач кошти не повернув, постійно уникає зустрічей з ним, не відповідає на телефонні дзвінки, не бажає виконувати умови позики та взяті на себе зобовязання. Він неодноразово з метою досудового врегулювання спору звертався до відповідача з вимогами добровільно повернути грошові кошти, проте його вимоги було проігноровано. Просить стягнути на його користь 5000 доларів США, що станом на день звернення до суду по офіційному курсу НБУ становить 136079, 00 грн. та понесені ним витрати в розмірі 1361,00 грн.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог та прохання їх задовольнити повністю.

Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, визнання позовних вимог у повному обсязі та відсутність заперечень щодо стягнення заборгованості.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.10.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в присутності свідків укладено договір позики грошових коштів, згідно якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 5000 доларів США. Відповідно до боргової розписки ОСОБА_2 зобов'язався повернути ОСОБА_1 борг в розмірі 5000 доларів США до 01 січня 2019 року. ( а.с.6) Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який би посвідчував передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей .

Тобто, факт написання розписки, та особистий підпис відповідача на розписці відповідно до положень ч.2 ст. 1047 ЦК України є доказом передачі грошей від позикодавця до позичальника.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, у порушення зазначених норм закону та умов розписки відповідач зобов'язання належним чином не виконав. Як встановлено судом до дня звернення в суд, тобто до 06 лютого 2019 року, відповідач не повернув позивачу борг в розмірі 5000 доларів США.

При цьому для визначення еквіваленту в національній валюті суд приймає до уваги правову позицію ВСУ у справі № 6-284цс17 від 1 березня 2017р., відповідно до якої згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 5000 доларів США, що за курсом НБУ станом на день звернення позивача з позовом до суду становить 136079,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі повного задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1361 грн. 00 коп. понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7-9, 12, 13, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 625, 1046,1047,1049 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість за договором позики в сумі 136079 ( сто тридцять шість тисяч сімдесят дев'ять) грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 1361 ( одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 00 коп.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров