ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/8493/18

провадження № 22-ц/4809/1588/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Лазаренко-Шаповалова В.В.

учасники справи :

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Петков Володимир Петрович,

відповідач Приватна організація «Класичний приватний університет»,

представник відповідача адвокат Кричун Юрій Анатолійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Петкова Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2019 року у складі судді Мохонько В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватної організації «Класичний приватний університет» про виплату частини заробітної плати, яка відноситься до заохочувальних і компенсаційних виплат,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватної організації «Класичний приватний університет» про виплату частини заробітної плати, яка відноситься до заохочувальних і компенсаційних виплат.

Зазначав, що 09 квітня 2008 року він уклав строковий трудовий договір з Приватною організацією «Класичний приватний університет», за умовами якого його було прийнято на посаду проректора з міжнародної роботи за кваліфікацією доктор юридичних наук, професор на строк з 9 квітня 2008 року по 9 квітня 2018 року, без встановлення строку випробування. Трудовий договір укладено у формі контракту з працівником № 214 від 09 квітня 2008 року. Того ж дня, сторонами було підписано договір від 09 квітня 2008 року, який встановив обов`язок роботодавця щодо виплати заробітної плати, яка відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат, та договір став невід`ємною частиною контракту. Згідно з пунктом 1 цього договору відповідач зобов`язався сприяти в набутті ним, як працівником, права власності на квартиру, а саме, протягом строку дії Контракту виконувати обов`язки позивача по поверненню кредиту в розмірі основної суми кредиту та відсотків за користування кредитом, згідно кредитного договору на набуття квартири, який буде укладено працівником з ВАТ КБ «Надра». Строк дії договору встановлений на строк дії контракту. 22 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 16/2008/0865Фжр, за яким банк надав йому, як позичальнику грошові кошти (кредит) на суму 153 999,99 доларів США зі сплатою 13,59 % річних, строком на 20 років з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 07 квітня 2028 року. Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що грошові кошти за цим договором, використовуються за цільовим призначенням: для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири від 22 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пянтковською О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 2781, укладеного між позичальником та власником нерухомого майна, згідно з яким позичальник придбає у власність квартиру у місті Запоріжжя. КПУ оплатило витрати на оформлення договору купівлі-продажу, кредитного договору та інших документів, пов?язаних з передачею квартири. У цей час він працював в ПО КПУ, як сумісник на посаді професора кафедри конституційного та адміністративного права. З моменту підписання контракту відповідач розпочав виплату йому, як працівнику заробітної плати, яка відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат для виконання обов`язків по поверненню кредиту в розмірі, який відповідав основній сумі кредиту та відсотків за користування кредитом згідно з кредитним договором.

Наказом № 70 о/с від 31 липня 2008 року він був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ України з посади заступника начальника з наукової роботи начальника відділу організації наукової роботи Запорізького юридичного інституту Державного університету внутрішніх справ, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за ст. 64 п. «б» (через хворобу) (Наказ МВС України № 1149 від 10.07.2008) «у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ». У зв`язку з цим на виконання умов контракту, він перейшов на штатну посаду до ПО ОСОБА_2 12 вересня 2008 року між ним та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Контракту та Договору 2008 року. Сторони визначили, що контракт з працівником вступає в силу з моменту його підписання і діє з 09 квітня 2008 року по 09 квітня 2018 року. Сторони передбачили в структурі заробітної плати її складові основні виплати і заохочувальні та компенсаційні виплати як частину доходу, які роботодавець повинен був виплачувати працівнику. До додаткової заробітної плати відповідно до Контракту входили виплати пов`язані з заохоченням та компенсаціями, пов`язаними з поліпшенням житлово-побутового забезпечення. Ці виплати відповідно до Додаткової угоди повинні були здійснюватись регулярно на постійній основі в період з квітня 2008 по квітень 2018 років. Банк надав Приклад графіка погашення кредиту, який додано до додаткової угоди 2008 року, за яким виплати мали становити 2 359,97 дол. США на місяць.

Вказує, що п. 3.2. Додаткової угоди, сторони передбачили, що «виплати, пов`язані з поверненням кредиту, ніяким чином не впливають на заробітну плату Працівника», а отже, підтвердили, що ці виплати частини заробітної плати, яка відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат, не можуть стати основою для зменшення основної заробітної плати за відпрацьоване навчальне навантаження, розробку науково-методичних матеріалів, здійснення керівництва докторськими, кандидатськими, магістерськими науковими дослідженнями, консультуваннями, тощо. На повторному обстеженні ОМСЕК № 1 Міністерства охорони здоров`я України (м. Запоріжжя) йому встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково. За висновком МСЕК який було передано до ПО «КПУ» йому «протипоказані важкий фізичний труд, психоемоційні перевантаження". Отримавши цю інформацію відповідач, починаючи з листопада 2009 року в одноосібному порядку розпочав зменшення обсягу нарахувань заробітної плати з 20 315 грн. до 800 грн..

30 жовтня 2009 року роботодавець видав наказ № 190/1 про припинення виплат по трудовому договору - Контракту. Наказ було прийнято «у зв`язку з економічною кризою», не погодивши з ним, як з працівником, як це передбачалось пукнтом 6.1. Контракту - тільки за угодою сторін.

Відповідно до Контракту, віждповідач, починаючи з вересня 2008 року повинен був протягом 119 місяців, щомісяця сплачувати йому додаткову заробітну плату, яка відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат у розмірі суми внеску за Кредитним договором (2 350,97 дол. США), але наказом № 190/1 відповідач в одноособовому порядку зняв з себе такі зобов`язання і з листопада 2009 року припинив виплати додаткової заробітної плати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2015 року за його позовом було визнано протиправність дій посадових осіб КП щодо порушення конституційних прав ОСОБА_1 та зобов`язано Класичний приватний університет, подати до управління ПФ України в Жовтневому районі м. Запоріжжя скасовуючі документи щодо недостовірних відомостей щодо ОСОБА_1 як про застраховану особу, а саме сформувати та подати звіти за попередні періоди з червня 2008 по грудень 2014, включивши до кожного з них перелік таблиць звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові щодо ОСОБА_1 як застрахованої особи, та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями про ОСОБА_3 як застраховану особу за кодом «ЗНТ024А1». 17 березня 2015 року під час перебування на лікарняному було прийнято наказ ректора КПУ № 42 «Про доцільне використання аудиторного ресурсу» про позбавлення ОСОБА_1 робочого місця окремого кабінету № 219/1 без жодних причин та пояснень. 23 березня 2015 року відповідно до наказу № 74-к «Про порушення наказу № 14 від 03 лютого 2012 року та притягнення до дисциплінарної відповідальності» йому була винесена догана за прогул.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2015 року, Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2016 року та Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року (справа № 404/4529/15-ц ) визнано незаконним та скасовано наказ ректора № 74-к від 23.03.2015 «Про порушення наказу № 14 від 03.02.2012 та притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани».

07 квітня 2015 року він подав заяву про звільнення, причини звільнення: погіршення стану здоров`я у зв`язку з порушеннями трудових прав посадовими особами КПУ і прохання звільнити за ч.1 ст. 39 КЗпП України. Але в порушення норм чинного законодавства наказ про звільненняне видавали.

15 квітня 2015 року відповідач відповідно до ст. 47 КЗпП України був зобов`язаний видати належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Натомість йому надсилались листи з пропозиціями щодо припинення контракту.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2015 року та рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області 01 серпня 2017 року було задоволено його позов та зобов`язано відповідача змінити формулювання причин звільнення з посади професора кафедри конституційного, міжнародного та адміністративного права Інституту права імені Володимира Сташиса Класичного приватного університету з п. 4. ч.1 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин, вказавши причиною звільнення порушення власником законодавства про працю згідно з ч.1 ст. 39 КЗпП України». Проте рішення суду не виконується.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2016 року, ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року, Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову «Класичного приватного університету» до ОСОБА_1 про визнання Додаткової угоди до Контракту з працівником № 214 від 09 квітня 2008 року та договору від 04 квітня 2008 року недійсною з моменту її укладення, а саме з 09 квітня 2008 року. В судовому порядку визнано що Контракт є чинним, а роботодавець повинен виконати свої зобов`язання відповідно до строкової трудової угоди.

Зважаючи на те, що наказ про звільнення позивача з посади професора кафедри конституційного, міжнародного та адміністративного права Інституту права імені Володимира Сташиса Класичного приватного університету, вказавши причиною звільнення порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, згідно ч.1 ст. 39 КЗпП України, відповідно до рішення Апеляційного суду Кіровоградської області 01 серпня 2017 року, що вступило в закону силу, до теперішнього часу не видано, а остаточний розрахунок не проведено, трудові правовідносини в частині зобов`язання здійснити виплату заборгованої частини заробітної плати дотепер продовжують існувати.

Просив суд, стягнути з приватної організації «Класичний приватний університет» на свою користь невиплачену частину заробітної плати, яка відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат, за Контрактом з працівником № 214 від 09 квітня 2008 року, в розмірі 252 950,75 дол. США згідно з курсом Національного банку України станом на момент стягнення, відповідно до рішення по справі, розподілити судові витрати ( т. 1 а.с. 1-9).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2019 рокувідмовлено у задоволенні позову. Суд дійшов висновку, що здійснення виплат на погашення кредиту за ОСОБА_1 університетом, не входить до складових заробітної плати. Правовідносини, що склались між сторонами щодо погашення кредиту регулюються нормами Цивільного кодексу України, а не Кодексом законів про працю України(т. 3 а.с. 17-26).

В апеляційній скарзі адвокат Петков Володимир Петрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини справи, не надано належної оцінки доказам, наданим позивачем. Судом не враховано, що між сторонами існували тільки трудові правовідносини у вигляді контракту з працівником №214 від 09 квітня 2008 року, укладеному відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України. Саме контрактом було визначено структуру заробітної плати, до якої і входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Судом не проаналізовано той факт, що саме стабільність трудових відносин та виплата заробітної плати визначена контрактом, стали підставою для оформлення кредитного договору. Суд не дослідив підстав припинення виконання відповідачем своїх зобов?язань, що обумовлені контрактом. Не взято до уваги висновки контролюючих органів, які засвідчили порушення трудових прав позивача. Також, є беззаперечний факт підтверджений доказами щодо обов`язку відповідача нарахувати і виплатити позивачу 293 499, 03 дол. США, відповідно до умов контракту. Судом не взято до уваги, шо відповідно до норм матеріального права відповідач при звільненні ОСОБА_1 був зобов`язаний виплатити всі суми, що належать йому від організації в день звільнення (т. 2 а.с. 51-58).

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Кричун Ю.А., просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що відповідачем наявності будь-якого боргу перед ОСОБА_1 ніколи не визнавалось, оскільки такого боргу не існує. Позивач свій борг перед банком «Надра» відносить до заохочувальних та компенсаційних виплат, як частини заробітної плати. Проте, позивач у 2015 році звертався до суду з позовом про стягнення недонарахованої заробітної плати за контрактом за період з 2008 року по 2015 рік. За результати розгляду вказаного позову, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2016 року стягнуто з університета на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 1 420 256,75 грн., яке скасовано рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 січня 2018 року та відмовлено у задоволенні позову. Висновком експертизи встановлено, що станом на травень 2015 року за відповідачем рахувалась заборгованість перед позивачем за період 01 серпня 2008 року по 18 травня 2015 року у розмірі 237 грн. 51 коп., яка була сплачена 19 травня 2015 року у повному розмірі. Таким чином, з травня 2015 року жодної заборгованості перед позивачем не існує і відповідно не може існувати заборгованості з заохочувальних та компенсаційних виплат, так як останні не є складовою частиною заробітної плати (т. 3 а.с. 63-65).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, 11 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи на 20 листопада 2019 року, в судовому засіданні оголошено перерву до 26 листопада 2019 року. (т. 3 а.с. 53, 60, 83-84).

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, а представник відповідача заперечив проти них і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, його представника та представника відповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 09 квітня 2008 року між Класичним приватним університетом та ОСОБА_1 укладено Контракт з працівником № 214, відповідно до якого ОСОБА_1 приймається на посаду проректора з міжнародної роботи за кваліфікацією доктор юридичних наук, професор, на строк з 9 квітня 2008 року по 9 квітня 2018 року (т.1, а.с. 37-40).

Пунктом 2.1. контракту передбачено, що працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цим контрактом, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату, забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством, статутом Класичного приватного університету, колективним договором і угодою сторін.

У розділі 4 Контракту передбачено умови оплати праці та соціально-побутового забезпечення працівника.

Зокрема, відповідно до підпункту 4.1. за виконання обов?язків, передбачених цим контрактом працівнику щомісячно виплачується заробітна плата у розмірі, визначеному ректором Класичного приватного університету, яка складається з : а) посадового окладу проректора згідно штатного розкладу; б)/ надбавок, виплата яких здійснюється відповідно до встановлених в університеті нормативів, за відпрацьоване навчальне навантаження.

У разі використання працівником власного автомобіля для службових поїздок йому встановлюється компенсація відповідно до встановлених в університеті нормативів (п.4.2. контракту).

Передбачено пунктом 4.3, що заробітна плата нараховується щомісячно незалежно від того чи перебував працівник на лікарняному або у відпустці.

На час укладення контракту позивач відносився до науково-педагогічних працівників і мав наукову ступінь доктора наук та вчене звання професора.

Також 09 квітня 2008 року між Класичним приватним університетом та ОСОБА_1 з метою забезпечення стабільності трудових відносин, поліпшення житлово-побутового забезпечення працівника було укладено договір. За умовами пункту 1 цього договору університет зобов?язується сприяти в набутті працівником права власності на квартиру,а саме, виконувати обов?язки працівника по поверненню кредиту в розмірі основної суми кредиту та відсотків за користування кредитом, згідно кредитного договору для набуття квартири, який буде укладений працівником з ВАТ КБ «Надра»; оплатити витрати на оформлення договору купівлі-продажу, кредитного договору та інших документів, пов?язаних з передачею квартири працівнику; виконувати обов?язки, визначені в пункті 1 цього договору, протягом строку дії контракту з працівваником № 214 від 09 квітня 2008 року, невід?ємною частиною якого є цей договір.

Передбачено у п.3 договору, що договір діє протягом строку дії контракту та до остаточного виконання працівником прийнятих на себе зобов?язань.

За умовами пункту 4 договору у випадку дострокового припинення дії контракту протягом строку дії кредитного договору з причини смерті працівника або встановлення інвалідності працівника, що перешкоджає виконанню ним обов?язків згідно з контрактом, університет зобов?язується виконувати обов?язки визначені в пункту 1 цього договору.

У випадку дострокового припинення дії контракту протягом строку дії кредитного договору, за винятком обставин, передбачених пунктом 4 договору, з дати, наступної за датою припинення контракту обов?язки по поверненню кредиту та відсотків за користування кредитом згідно кредитного договору виконує працівник. Працівник зобов?язаний відшкодувати університету грошові кошти у розмірі 10 % від повної, зазначеної у договорі купівлі-продажу квартири, вартості квартири, для набуття якої укладались цей договір та кредитний договір протягом шести місяців (т.1, а.с.41-42).

22 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 16/2008/0865Фжр , відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 153 999,99 доларів США зі сплатою 13,59 % річних, строком на 20 років з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 07 квітня 2028 року на придбання квартири.

Наказом КПУ від 01 серпня 2008 року № 227-к ОСОБА_1 професора кафедри конституційного та адміністративного права за сумісництвом звільнено з 01 серпня 2008 року за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України у зв?язку з прийняттям на постійну роботу та прийнято на посаду проректора з міжнародних зв?язків з 01 серпня 2008 року з окладом згідно контракту.

12 вересня 2008 року між КПУ та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до контракту з працівником № 214 від 09 квітня 2008 року та договору від 04 квітня 2008 року.

Пунктом 2.2. Додаткової угоди передбачено, що заробітна плата працівника склається з посадового окладу проректора згідно штатного розкладу; надбавок за науковий ступінь, вчене звання та інші визначені в законодавстві надбавки, надбавок за безперервну роботу в університеті на рівні безперервної роботим протягом 10 років; інших надбавок відповідно до наказів ректора.

Працівнику в обов?язковому порядку з 1 вересня 2008 року надається можливість працювати за сумісництвом, на посаді професора або провідного наукового співробітника протягом дії конракту при цьому заробітна плата складається з: посадового окладу професора або провідного наукового співробітника згідно штатного розкладу; надбавок за науковий ступінь, вчене звання та інші визначені в законодавстві надбавки; надбавок за безперервну роботу в університеті на рівні безперервної роботи протягом 10 років, інших надбавок відповідно до наказів ректора.

Відповідно до розділу 3 Додаткової угоди університет протягом дії контракту з працівником і цієї додаткової угоди зобов`язується виконувати обов?язки працівника по поверненню кредиту в розмірі основної суми кредиту протягом 10 років з 01 липня 2008 року по 01 липня 2018 року щорічно не менше ніж 10 % від основної суми кредиту наданого ВАТ КБ "Надра" - 152 000 долдарів США, що в процентному співвідношенні на рік складатиме 15200 доларів США відповідно до додатку до Додаткової угоди (Приклад графіка погашення кредиту); виконувати обов?язки працівника по поверненню відсотків за користування кредитом згідно кредитного договору між працівником та ВАТ КБ «Надра».

Пунктом 3.2 Додаткової угоди передбачено, що виплати, пов?язані з повереннням кредиту ВАТ КБ «Надра» ніяким чином не впливають на заробітну плату працівника за основним місцем роботи та за сумісництвом (т.1,а.с.43-44).

Згідно Прикладу графіка погашення кредиту від 11 серпня 2008 року сума кредиту 152 000 доларів США, кількість місяців (внесків) 119, сума щомісячного внеску - 2 350,97 доларів США (т.1,а.с.46-47).

25 грудня 2013 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір про вененсення змін та доповнень № 2 до кредитного договору від 22 квітня 2008 року, відповідно до якого здійснено зміну валюти кредиту (валюти зобов?язання) з долара США на гривню України. Визначено, що розмір зобов?язань позичальника по поверненню кредиту станом на день підписання цього Додаткового договору складає 963 483,17 грн. (кредит). Розмір зобов?язань позичальника по сплаті процентів за користування кредитом складає 47 079,09 грн. (т.1,а,с.178-186).

Відповідно до довідки КПУ щодо розшифровки структури заробітної плати по рокам, університетом в рахунок компенсації виплат на оплату житла за рахунок роботодавця у 2008 році було сплачено 102 290 грн., у 2009 році 138 239,35 грн.. Остання виплата здійснена у жовтні 2009 року (т.1,а.с.54-55).

Наказом ректора КПУ № 190/1 від 30 жовтня 2009 року у зв?язку з економічною кризою в Україні припинено з 01 листопада 2009 року договірні відносини КПУ з співробітниками, які були укладені, про сприяння в набутті права власності на квартири, а саме виконанню обов?язків співробітників по поверненню кредиту в розмірі основної суми та відсотків за користування кредитом з банківськими установами (т.1,а.с.71).

Наказом КПУ 18 травня 2015 року ОСОБА_1 звільнено за прогул без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2015 року визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 та зобов?язано відповідача змінити формулювання причини звільнення з п.4 ст.40 КЗпПУкраїни на ч.1 ст.39 КЗпП України.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2017 року вказане рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2015 року змінено. Змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з посади професора кафедри конституційного, міжнародного та адміністративного права Інституту права імені Володимира Сташиса Класичного приватного університету з п.4 ст.40 КЗп П України за прогул без поважних причин, вказавши причиною звільнення порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, згідно з ч.1 ст.39 КЗпП України (т.1,а.с.143-145).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року залишено без змін рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2016 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання Додаткової угоди до контракту з працівником № 214 від 09 квітня 2008 року та Договору від 04 квітня 2008 року недійсною з моменту її укладення та визнання контракту з працівником № 214 від 09 квітня 2008 року припиненим з 01 вересня 2008 року в зв?язку з укладення з ОСОБА_1 нового трудового договору (т.1,а.с.138-142).

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звертався в суд з позовом і просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь суму боргу з виплати заробітної плати в розмірі 1 420 256,75 грн. та про зобов?язання КПУ подати до Управління Пенсійного фонду України скасовуючі документи щодо недостовірних відомостей про позивача як застраховану особу.

Як на підстави позову посилався на укладений ним з відповідачем контракт, договір та Додаткову угоди від 12 вересня 2008 року.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 січня 2018 року, яка набрала законної сили, в задоволенні позову відмовлено.

Судом встановлено, що станом на 18 травня 2015 року за Класичним приватним університетом рахувалась заборгованість по виплаті заробітної плати працівнику ОСОБА_1 нарахованої підприємством за період з 01 серпня 2008 року по 18 травня 2015 року в сумі 237,51 грн.. Вказана заборгованість сплачена ОСОБА_1 19 травня 2015 року у розмірі 237,51 грн..

Встановлено обґрунтоване документально здійснення КПУ у період часу з 01 серпня 2008 року по 31 січня 2009 року відрахування в якості компенсації виплат на оплату житла загалом у розмірі 79 475,50 грн., що перераховані КПУ у період часу з 01 вересня 2008 року ПАТ КБ «Надра» в рахунок погашення кредиту ОСОБА_1 згідно кредитного договору від 22 квітня 2008 року загалом у розмірі 79 475,50 грн.

По рахункам бухгалтерського обліку заборгованість КПУ перед ОСОБА_1 по заробітній платі відсутня.

Встановлено, що компенсаційні витрати на оплату житла не обраховувались як нарахована та виплачена працівнику заробітна плата, а обліковувались як кошти, що сплачені не працівнику, а ПАТ КБ «Надра» на погашення кредиту, який було надано банком ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній то адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата. Це -винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до статті 20 Закону «Про оплату праці» оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту.

Частиною 2 Статті 61 Закону України «Про освіту» передбачено, що засновник приватного закладу освіти має право встановлювати інші, ніж передбачено цим Законом, розмір і умови оплати праці, винагороди та допомоги для педагогічних і науково-педагогічних працівників. Отримані приватним закладом освіти публічні кошти розподіляються у порядку, визначеному законодавством для державних і комунальних закладів освіти.

Згідно ч.6 ст.61 Закону заклад освіти має право за рахунок власних надходжень та інших джерел, не заборонених законодавством, встановлювати педагогічним і науково-педагогічним працівникам доплати, надбавки, премії та інші види заохочень.

Педагогічним і науково-педагогічним працівникам за рахунок власних надходжень закладів освіти може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови надання такої допомоги визначаються установчими документами закладів освіти або колективним договором (ч.8 ст.61 Закону).

Актом, який регулює виробничі, трудові і соціально-економічні відносини між Класичним приватним університетом та трудовим колективом КПУ у період часу з 30 листопада 2007 року по 25 березня 2015 року є Колективний договір, прийнятий на загальних зборах трудового колективу КПУ від 30 листопада 2007 року.

Пунктом 3.2 Колективного договору передбачено, що в університету встановлюється погодинна оплата праці.

Положення про систему оплати праці, що діє в університеті, наведено в Додатку № 1 до цього договору.

У Додатку № 1 до Колективного договору міститься розділ «Оплата праці професорсько-викладацького складу». Оплата праці працівникам КПУ проводиться згідно штатного розкладу. Форма оплати праці погодинна і відрядна.

Рішенням, прийнятим на загальних зборах трудового колективу КПУ 30 листопада 2007 року, дію Додатку № 1 до колективного договору призупинено.

25 березня 2015 року на загальних зборах працівників КПУ прийнято Колективний договір та зареєстровано Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради п Жовтневому району 21 квітня 2-015 року, в якому у п.3.2 передбачено, що в університету встановлюється погодинна оплата праці. Відповідно до п.3.9. посадові оклади професорсько-викладацького складу визначаються на підставі наказу Міністерства освіти і науки України № 557 від 26 вересня 2005 року «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» та ст.57 Закону України «Про освіту»(т.1,а.с.194-197).

Згідно п.4.6 колективного договору додаткові пільги, зокрема поліпшення житлових умов працівників університету, встановлюється індивідуально співробітнику університету при укладанні контракту.

Згідно ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода , обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від скланості та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Зкаконом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Як на підставу позову позивач посилався на невиплату йому відповідачем частини заробітної плати, яка відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат щодо погашення кредиту на придбання житла (квартири) відповідно до умов контракту, договору від 09 квітня 2008 року та Додаткової угоди до цього договору від 21 вересня 2008 року.

До заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсаційні й інші грошові та матеріальні вилати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до норм матеріального права, які регулюють виплату заробітної плати, до структури якої входять заохочувальні та компенсаційні виплати, ці виплати виплачуються безпосередньо працівнику.

Як свідчить акт про результати позапланової перевірки КПУ з питань ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нараховано) ОСОБА_1 заробітної плати, пасивних доходів додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню за період з 01 сівчня 2012 року по 31 грудня 2014 року, та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року по найманій особі ОСОБА_1 від 13 травня 2015 року, старший бухгалтер КПУ здійснювала оплату по кредитному договору від 22 квітня 2008 року в касу КБ «Надра» (т.2, а.с133-166).

Сплата КПУ грошових коштів на рахунок ПАТ КБ «Надра» на погашення кредиту ОСОБА_1 підтверджено і висновком експерта № 001-МОА/19 за результатами проведення судової економічної експертизи від 11 січня 2019 року (т.2,а.с.6-16), висновком судово-економічної експертизи № 30-15 по матералам цивільної справи № 404/2903/15-ц (т.2,а.с.18-59).

Сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів підверджується, що кошти університетом відповідно до умов договоруз працівником перераховувались безпосередньо ПАТ КБ «Надра» на погашення кредиту ОСОБА_1 від 22 квітня 2008 року.

За таких обставин правильним та обґрунтованим є висновок суду про те, що вказані виплати не входять в структуру заробітної плати як заохочувальні та компенсаційні, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Доводи позивача про те, що вказані виплати є компенсацією за житло, є безпідставними, такими, що не грунтуються на нормах матеріального права, які регулюють правовідносини, що склались між сторонами.

Компенсаційні виплати це виплати, що мають за мету компенсувати працівнику понесені ним матеріальні витрати у зв?язку з виконанням ним трудових обов?язків.

Таких витрат, зокрема, працівник зазнає коли несе витрати по найму жилого приміщення.

Виконання кредитних зобов?язань працівника не віднесено чинним законодавством України до заохочувальних та компенсаційних виплат.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд відповідно до вимог ст.13 ЦПК України щодо принципу диспозитивності розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, що мають значення для справи, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України надав оцінку зібраним у справі доказам як кожному окремо, так і в цілому та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з підстав, визначених позивачем.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись сп.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст..ст.381-383,384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Петкова Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 07 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2019 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

В. В. Черненко