Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2019 р. Справа № 608/2105/19

Номер провадження2/608/848/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу в спрощеному письмовому позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивач вказала, що проживає та є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі, окрім неї зареєстровані відповідачі, однак в ній не проживають, комунальними послугами не користуються, особистих речей та іншого майна в будинку не утримують. Те, що відповідачі прописані в даній квартирі завдає позивачці незручностей, а тому вона змушена звернутися в суд за захистом свого права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій справу просить слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, згідно яких просять розгляд справи проводити у їхній відсутності, позов визнають.

Враховуючи заяви позивача та відповідачів, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів.

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що вбачається з договору міни від 25 січня 1996 року та 2/3 частини квартири згідно договору дарування від 07 серпня 2002 року.

В даній квартирі прописані відповідачі: ОСОБА_2 рідна сестра позивачки, ОСОБА_3 племінниця позивачки та ОСОБА_4 племінник позивачки, що стверджується витягом з будинкової книги.

Однак, згідно з актами про встановлення факту не проживання від 10.10.2018 року, 30.05.2019 року, 17.10.2019 року відповідачі в квартирі АДРЕСА_1 , не проживають з 2006 року, оскільки, перебувають в Сполучених Штатах Америки.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом цієї норми права, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

За змістом зазначених норм матеріального права, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Такі ж висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-709 цс 16.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено, що відповідачі відсутні у вказаному житлі без поважних причин понад один рік.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 346, 391, ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України 4, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстрованих по АДРЕСА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житлом, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія вірна

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2105/19

Рішення набрало законної сили « » року.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » р.

Секретар: