Дата документу 22.01.2019 Справа № 2-66/2006
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 2-66/2006 Головуючий у 1 інстанції: Мануйлова Н.Ю.
№ 22-ц/807/479/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В., заінтересована особа ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В., заінтересована особа ОСОБА_5.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2018 року провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Вільнянського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В., заінтересована особа ОСОБА_5 - закрито.

Стягнуто з Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Вільнянський районний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати частково в частині стягнення з Вільнянського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволеннюз таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник ОСОБА_3 зазначав, що на виконанні Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 41154584 за виконавчим листом № 2-66/2006 від 04.12.2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 34035,04 грн., виданого Вільнянським районним судом Запорізької області.

При ознайомленні з матеріалами даного виконавчого провадження з'ясувалась, що його відкрито за заявою ОСОБА_5, яка 10.12.2013 подала до ВДВС дублікат виконавчого листа №2-66/2006 від 04.12.2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 34035,04 грн.

Заявник вважав що видача та пред'явлення до виконання зазначеного дублікату, суперечить чинному законодавству, оскільки він є таким, що не підлягає виконанню на підставі наступного.

Дублікат даного виконавчого листа двічі скасовувався апеляційним судом Запорізької області, а його видача та пред'явлення є незаконною.

Так, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.12.2013 по справі №2-66/2006 (провадження №6/314/218/2013) вирішено видати дублікат виконавчого листа № 2-66 від 23.05.2007 р. у зв'язку з його втратою.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07.05.2014 дане рішення скасовано із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2014 по справі №2-66/2006 (провадження №6/314/109/2014) заяву ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого листа №2-66 від 23.05.2007 про стягнення з ОСОБА_3 34035,04 грн. залишено без розгляду.

ОСОБА_5 вдруге звернулась до суду із заявою про видачу дублікату цього ж виконавчого листа і 10.04.2015 Вільнянським районним судом Запорізької області ухвалено видати дублікат виконавчого листа.

Вдруге скасовано видачу дублікату виконавчого листа рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10.12.2015 з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Остаточним рішенням у справі щодо видачі дублікату виконавчого листа є рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.04.2017 по справі № 2-66/06 (провадження №6/314/1/2017), яким встановлено, що 23 травня 2007 року Вільнянським районним судом Запорізької області був виданий виконавчий лист № 2-66/2006 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 34035,04 грн. та судового збору у сумі 421,34 грн. Разом з цим, жодних доказів того, що виконавчий лист був втрачений, стягувачем суду не надано. Відсутні такі докази і в матеріалах справи. У задоволенні заяви ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Тож заявник вважав, що виконавче провадження №41154584 за дублікатом виконавчого листа, виданого за ухвалою суду від 02.12.2013, яку скасовано, підлягає закінченню із поверненням виконавчого листа стягувачу за аб. 5 п. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У скарзі на дії ВДВС заявник посилався на те, що ним заявою від 23.02.2018 р. Вільнянський районний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повідомлено про вищевикладені обставини із проханням закінчити виконавче провадження № 41154584.

Однак, листом від 07.03.2018, вих. №16.15-38/7807 у задоволенні заяви відмовлено із посиланням на ст.39 вказаного Закону. Тобто, у відмові виконавець послався на норму закону, якою передбачено закінчення виконавчого провадження у зв'язку з скасування рішення, на підставі якого видано дублікат виконавчого листа, однак, в супереч зазначеного, відмовив у його закінченні.

Тож заявник скарги вважав бездіяльність та відмову старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізькій області Діденко-Грецької Катерини Володимирівни, у закінченні виконавчого провадженні № 41154584, яке відкрито за виконавчим листом від 04.12.2013 № 2-66/2006 неправомірною; та просив зобов'язати старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецьку Катерину Володимирівну вжити дії, а саме, винести постанову про закінчення виконавчого провадження №41154584, яке відкрито за виконавчим листом від 04.12.2013 № 2- 66/2006; судові витрати покласти на орган державної виконавчої служби - Вільнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізькій області, які полягають у витратах на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00грн.

Судом першої інстанції встановлено що рішення про видачу дубліката виконавчого листа скасовано, проте постанова про відкриття виконавчого провадження, винесена у зв'язку з видачею 04.12.2013 вказаного дубліката, скасована не була, виконавче провадження не закінчено, дублікат виконавчого листа не повернуто.

На прохання заявника закрити виконавче провадження у зв'язку зі скасуванням рішення про видання дублікату виконавчого листа, листом від 07.03.2018 № 16.15-38/7807 старший державний виконавець Діденко-Грецька К.В. повідомила представника ОСОБА_3 про те, що завершення виконавчого провадження з підстав, зазначених у її зверненні, згідно виконавчого листа №2-66/06, виданого 23.05.2007 Вільнянським районним судом Запорізької області, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено (Т.3 арк.с. 41).

Також судом першої інстанції було встановлено, що 17.05.2018 старшим державним виконавцем Діденко-Грецькою К.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 34035,04грн. у зв'язку з винесенням апеляційним судом Запорізької області ухвали від 07.05.2014, якою скасовано ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.12.2013 (Т.3 арк.с.98).

Тож суд виходив з того, що на момент проведення першого судового засідання 15.06.2018 за скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6, старший державний виконавець Діденко-Грецька К.В. задовольнила по суті заяву адвоката ОСОБА_6 від 23.02.2018, вимоги скарги виконані самим державним виконавцем, а отже, предмет спору відсутній.

За п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю спору.

Відтак, незважаючи на те, що виконавче провадження було закрито, судом були встановлені порушення з боку ВДВС , які призвели до витрат заявника скарги на правову допомогу.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Розмір витрат позивача на правову допомогу підтверджений договором №26/10/2017 про надання правової допомоги від 26.10.2017 року, укладеним між ОСОБА_3 та адвокатським об'єднанням «Юрлюкссервіс», ордером на надання правової допомоги від 30.10.2017, розрахунком витрат на правничу допомогу, актом виконаних робіт від 16.04.2018 та квитанцією до прибуткового касового ордера від 16.04.2018 на суму 2000,00 грн. (Т.3 арк.с. 22-25).

З урахуванням положень ч.ч.3,4,5 ст.137 ЦПК України, суд частково задовольнив вимоги заявника щодо стягненн витраат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі не надано переконливих доказів на підтвердження власних доводів як щодо безпідставності витрат на правову допомогу так і щодо дій ДВС, пов'язаних з продовженням виконавчих дій після повідомлення про скасування постанови про видачу дублікату виконавчого листа.

За таких обставин суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих сторонами у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справи.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 січня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков