ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9188/19 Справа № 211/1384/19 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптторг -15»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 року, яке ухвалено суддею Ніколенко Д.М. у м. Кривому Розі та повний текст рішення складено 22 серпня 2019 року, -

ПОСТАНОВИВ:

В березні 2019 року з ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптторг -15» (надалі ТзОВ «Опторг -15») про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що згідно наказу № 129 к від 02.03.2017 року вона була прийнята на роботу до ТзОВ «Опторг -15» - касиром залу магазину «Продукти» № 10 у м АДРЕСА_1 Кривий Ріг. 26.09.2017 року, на підставі наказу № 106-к від 12 березня 2018 року позивача було переведено заступником керуючого магазином «Делві» № 58.

12.02.2019 року в магазині «Делві» № 58 проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, за результатами якої встановлено недостачу приблизно на суму 87 000,00 грн. На підставі наказу № 215-к від 13.02.2019 року, позивача було звільнено з роботи, на підставі пункту 2 статті 41 КЗпП України, у зв`язку з втратою недовіри. Однак, з текстом наказу позивача не було ознайомлено, оскільки той наказ, який їй надали на підпис, не містив інформації у зв`язку з чим у роботодавця було втрачено довір`я до позивача та взагалі за якою статтею її звільнено.

Вважає звільнення незаконним, оскільки виконувала посадові обов`язки сумлінно та чесно, жодних дій, які б давали підстави для втрати до неї довір`я, не вчиняла, будь-яких підтверджень таких фактів відповідач не має. Виходячи з положень пункту 2 статті 41 КЗпП України, крім встановлення факту обслуговування нею грошових та товарних цінностей, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи, є вчинення нею дій, що дають підстави для втрати довір`я. Основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові або товарні цінності - це особи, які одержують їх під звіт. Тому вважає, що її звільнення було незаконним, без доказів, які б підтверджували її вині дії, що стали підставою для втрати довір`я до неї з боку відповідача, а тому її звільнення за п. 2 ст. 41 КЗпП України проведено без достатніх підстав, тому просила суд визнати незаконним наказ відповідача № 215-к від 13.02.2019 року про її звільнення з посади заступника керуючого магазином «Делві» № 58 в м. Кривому Розі, поновити позивача на вказаній посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня її звільнення 13.02.2019 року по день постановлення рішення по справі.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптторг -15» (надалі ТзОВ «Опторг -15») про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що судом не враховано те, що з наказом №215 к від 13 лютого 2019 року та з самим його текстом позивача не було ознайомлено, оскільки наказ про звільнення, який їй було надано під підпис не містив інформацію у зв`язку з чим у відповідача було втрачено довір`я до позивача та за якою статтею КЗпП України її було звільнено.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача представник ТзОВ «Опторг -15» вважає, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а рішення суду суду першої інстанції законним.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 ,її представника ОСОБА_2 , які кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, представника відповідача ТзОВ «Опторг-15» - Котар В.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 в період з 03 березня 2017 року по 13 лютого 2019 року перебувала в трудових відносинах з ТзОВ «Опторг-15», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 8).

З 26 вересня 2017 року, згідно наказу № 966 к від 26 вересня 2017 року, позивача переведено на посаду заступника керуючого магазином «Продукти № 10» м. Кривий Ріг, а з 12 березня 2018 року, згідно наказу № 106-к від 12 березня 2018 року, заступником керуючого магазином «Делві № 58» м. Кривий Ріг.

Згідно з Посадової інструкції заступника керуючого магазином, затвердженої директором Тзов «Оптторг-15» Шакало К.І. від 26 вересня 2017 року, з якою позивач була ознайомлена 26 вересня 2017 року під підпис, заступник керуючого здійснює приймання, видачу, переміщення товарно-матеріальних цінностей та основних засобів, оформлює і підписує необхідні для цього документи; забезпечує належне зберігання отриманих товарно-матеріальних цінностей та основних засобів; приймає товар за кількістю, якістю згідно первинних документів та ціною, визначеною діючою специфікацією по договору із відповідним постачальником (продавцем); проводить оприбуткування та приймання товару або його повернення, збір товару для подальшого переміщення в порядку, визначеному в Товаристві; здійснює контроль за раціональним використанням матеріальних, фінансових та людських ресурсів; забезпечує організацію обліку товарно-матеріальних цінностей; забезпечує збереження товарно-матеріальних цінностей, основних засобів обладнання, своєчасний запуск синхронізації; тощо ( а.с. 42-43).

11 січня 2019 року між трудовим колективом магазину «Делві № 58» та ТзОВ «Оптторг-15»,в особі директора Шакало К.І. було укладено договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, затверджений особистими підписами керуючого магазином, заступника керуючого магазином, продавцем продовольчих товарів та позивачем ОСОБА_1 (а.с. 27 27 - зворот).

Комісією у складі матеріально відповідальних осіб: керуючого магазинами ОСОБА_3 А.А., керуючого магазинами Чистяковою С.С., заступника керуючого магазином Роздобудько Л.С., заступника керуючого магазином Халак С.В., продовця продовольчих товарів ОСОБА_4 12 лютого 2019 року на підставі Наказу № 1 від 11 лютого 2019 року проведено комісійну позапланову інвентаризацію товару за період з 11 січня 2019 року по 12 лютого 2019 року, проводилась в присутності матеріально відповідальних осіб, зокрема, позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до розписки від 11.02.2019 року, складеної ТзОВ «Оптторг15» до початку проведення інвентаризації всі видаткові і прибуткові документи на товарно-матеріальні цінності здано до бухгалтерії і всі товарно-матеріальні цінності, які надійшли під їх відповідальність, оприбутковано, а ті, які вибули, списані на видатки, що підтверджується особистими підписами, зокрема, і позивачем по справі ОСОБА_1 (а.с. 28).

Відповідно до порівняльних відомостей результатів інвентаризації в магазині «Делві № 58» 12 лютого 2019 року встановлено, що інвентаризація проведена, в тому числі, й в присутності матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 , про що свідчить її особистий підпис на відомості (а.с. 29-38).

За результатами проведеної комісійної інвентаризації виявлено нестачу товару на загальну суму без ПДВ 81 343,65 грн., надлишки товару на загальну суму без ПДВ 7 413, 13 грн. та складено Акт від 12 лютого 2019 року згідно якого запропоновано надати пояснення заступнику керуючого магазину «Делві № 58» Роздобудько Л.С. стосовно виявленої нестачі товару на загальну суму без ПДВ 81 343,65 грн., остання від надання пояснень відмовилась (а.с. 39-39-зворот).

Відповідно до протоколу «про результати комісійної позапланової інвентаризації Магазину № 58 ТзОВ «Оптторг15 », затвердженого директором Тзов «Оптторг -15» від 13 лютого 2019 року за результатами вищезазначеної перевірки ОСОБА_1 позивач по справі, відмовилась від надання пояснень причин нестачі товару (а.с. 39).

Згідно Акту від 12 лютого 2019 року, складеного в присутності заступника головного бухгалтера, бухгалтера та ревізора щодо надання пояснення заступнику керуючого магазину «Делві № 58» Роздобудько Л.С. стосовно виявленої нестачі товару на загальну суму без ПДВ 81 343,65 грн., від надання пояснень відмовилась (а.с. 40).

Протоколом Загальних зборів трудового колективу ТзОВ «Оптторг15 » від 13 лютого 2019 року в присутності голови комісії, керівника департаменту, членів комісії та керуючого магазином про надання згоди на звільнення заступника керуючого магазину «Делві № 58» ОСОБА_1 за втрату довіри згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України на підставі виявленої недостачі товару за результатами проведеної інвентаризації магазину «Делві № 58» у сумі 81 343,65 грн. постановлено надати згоду на звільнення заступника керуючого магазину «Делві № 58» ОСОБА_1 .С. за втрату довіри згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Наказом № 215-к від 13 лютого 2019 року, ОСОБА_1 звільнена з посади заступника керуючого магазину «Делві № 58» за втрату довіри на підставі пункту 2 статті 41 КЗпП України (а.с. 23).

Відповідно до Акту від 13 лютого 2019 року складеного начальником відділу кадрів та в присутності інспектора і юрисконсульта, позивач ОСОБА_1 відмовилась від отримання копії наказу № 215-к від 13 лютого 2019 року про звільнення (а.с. 24).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач неналежним чином виконувала посадові обов`язки щодо оформлення та зберігання матеріальних цінностей, в результаті чого утворилася їх недостача. Звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди, як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

Відповідно до абзацу 2 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини 1 статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року по справі № 6-100цс16 та 05 серпня 2019 року по справі №201/10330/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неналежним чином виконувала свої посадові обов`язки щодо оформлення та зберігання матеріальних цінностей, в результаті чого утворилася їх недостача.

Згідно результатів комісійної позапланової інвентаризації «Магазину № 58» ТзОВ «Оптторг-15», проведеної 12 лютого 2019 року на підставі наказу № 1 від 11.02.2019 року за період з 11.01.2019 року по 12.02.2019 року, та оформленого протоколом від 13 лютого 2019 року, яка проводилась в присутності матеріально відповідальних осіб, в тому числі й заступника керуючого магазином позивача ОСОБА_1 , виявлено нестачу товару на загальну суму без ПДВ - 81343,65 грн., надлишки товару на загальну суму без ПДВ - 7413,13 грн.

Відповідно до розписки від 11.02.2019 року, складеної ТзОВ «Оптторг15» до початку проведення інвентаризації всі видаткові і прибуткові документи на товарно-матеріальні цінності здано до бухгалтерії і всі товарно-матеріальні цінності, які надійшли під їх відповідальність, оприбутковано, а ті, які вибули, списані на видатки. Позивач з результатами інвентаризації була ознайомлена та погодилась з ним, що підтверджується її особистим підписом.

Відповідно до протоколу про результати комісійної позапланової інвентаризації Магазину № 58 ТзОВ «Оптторг15», затвердженого директором ТзОВ «Оптторг -15» від 13 лютого 2019 року, за результатами вищезазначеної перевірки, причини нестачі товару позивач відмовилась надавати, що підтверджується Актом від 12 лютого 2019 року складеного в присутності заступника головного бухгалтера, бухгалтера та ревізора щодо надання пояснення заступнику керуючого магазину «Делві № 58» Роздобудько Л.С.

Доказів, які б спростовували вказані факти, позивачем як суду першої інстанції так і апеляційній інстанції не надано.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що видаючи наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи у зв`язку з учиненням нею винних дій, які дають підстави для втрати довір`я до неї як працівника, що безпосередньо обслуговує грошові цінності на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України та ТзОВ «Оптторг-15» діяло відповідно до вимог чинного трудового законодавства України з дотриманням порядку, передбачених ст. 43 КЗпП України.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що судом не враховано що з наказом №215 к від 13 лютого 2019 року та з самим його текстом позивача не було ознайомлено, оскільки наказ про звільнення їй, наданий під підпис, не містив інформацію, у зв`язку з чим у відповідача було втрачено довір`я та за якою статтею КЗпП України її було звільнено, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 була звільнена з посади заступника керуючого магазином наказом від 13 лютого 2019 року, з наказом вона була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис, пояснень та заперечень не надавала, та отримати копію наказу відмовилась, що підтверджено Актом від 13 лютого 2019 року складений начальником відділу кадрів в присутності інспектора і юрисконсульта, які засвідчили даний факт особистими підписами. В наказі про звільнення позивача зазначені підстави її звільнення.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2019 року

Головуючий:

Судді: