гСправа № 358/432/18 Провадження № 2/358/24/19
УХВАЛА

29 березня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

прокурора Антонюка Д.О.,

третьої особи ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільної справи за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 та ОСОБА_4, про визнання недійсним та скасування рішення про реєстрацію земельної ділянки та витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури 30 березня 2018 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Миронівської РДА Київської області ОСОБА_1 про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0004 площею 45 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області від 16.09.2016 року та про внесення змін до запису про право ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку від 12.10.2016 року, а також просить витребувати на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області із власності ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0004 площею 45 га вартістю 1178734,05 грн., яка знаходиться на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області.

Під час підготовчого судового засідання від представника третьої особи ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що у провадженні Миронівського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження №371/110/19 по обвинуваченню ОСОБА_1 у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так в підозрі вказано, що вона незаконно провела державну реєстрацію, не перевірила правильність поданих документів і безпідставно не відмовила у проведенні державної реєстрації.

Додані до позовної заяви докази є копіями частини матеріалів кримінального провадження. При цьому в межах цього провадження судом оцінка доказам не надавалась, але прокурор їх використовує як «дійсні» і «встановлені» документи при поданні цивільного позову.

В межах кримінального провадження вирішуються питання щодо правомірності проведеної державної реєстрації ОСОБА_1, але оскільки ще немає чинного обвинувального вироку суду, то ще занадто рано стверджувати про порушення з її боку і досудове розслідування може мати інше завершення, ніж ствердження у позові.

Тому на переконання представника третьої особи ОСОБА_5 від вирішення кримінального провадження №371/110/19 по обвинуваченню ОСОБА_1 у зловживанні службовим становищем залежить правомірність заявлених вимог про визнання недійсними і скасування рішень державного реєстратора.

Прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що предметом судового розгляду у цій справі є земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0004, зокрема факт її незаконного відчуження з державної власності на користь фізичної особи ОСОБА_3 шляхом її державної реєстрації. На підтвердження вищевказаного, до суду надані достатні докази, які дозволяють встановити та оцінити ці обставини (факти), в тому числі: протокол огляду Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за період коли ніби здійснювалася державна реєстрація державного акту на право власності на землю серії КМ № 081178 ОСОБА_3, вказана Книга може бути безпосередньо оглянута під час судового засідання за клопотанням учасників; інформація органів Держгеокадастру у Київській області за № 10-10- 0.222-11010/2-17 від 30.06.17, № 32-10-0.331-8229/2-17 від 05.05.17, № 216/405- 18 від 02.03.18 про те, що відомості про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ № 081178 відсутні та спірна земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру 22.12.15 та обліковується як землі державної власності і перебуває в оренді ОСОБА_4 (третьої особи у справі); копії реєстраційної справи, в якій містяться документи, які стали підставою реєстрації земельної ділянки за ОСОБА_3, що були підписані та видані нібито від імені службових осіб Держгеокадастру ОСОБА_6 та ОСОБА_7; копії протоколів допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили, що не підписували та не видавали вищевказані документи, зокрема ці особи можуть надати свої покази безпосередньо в судовому засіданні за заявою учасників згідно ст. 91 ЦПК України.

Тому прокурор вважає, що вказана справа не може бути зупинена на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, якою встановлено, що суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Представник третьої особи ОСОБА_2 підтримала позицію третьої особи ОСОБА_1 щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі.

Суд вирішуючи заяву представника третьої особи ОСОБА_5 про зупинення провадження по справі враховує наступне.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Миронівського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження №371/110/19 по обвинуваченню ОСОБА_1 у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В повідомленні про підозру, яка висунута ОСОБА_1, вказано, що Державний реєстратор ОСОБА_1 під час розгляду заяви про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 45,0000 га, розташовану на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області та під час проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, всупереч ст.10, п. 8 ч. 1 ст. 27, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 9, 12, 59 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україна за № 1127 від 25.12.15, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для невстановленої досудовим слідством особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, всупереч інтересам служби, під час розгляду заяви та доданих до неї документів, за наявності достатніх законних підстав для відмови в державній реєстрації прав, передбачених ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки: заява про державну реєстрацію прав була подана неналежною особою; подані документи не відповідали вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; існували наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, не відмовила в державній реєстрації прав, а натомість 16.09.2016 прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31426760 щодо права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 45,0000 га, розташовану на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області, та незаконно здійснила державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0004, чим спричинила протиправне вибуття земельної ділянки площею 45,0000 га з державної власності.

У цивільній справі №358/432/18 предметом доказування є встановлення фактів щодо законності та наявності достатніх підстав для прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно Миронівської РДА Київської області ОСОБА_1, на підставі поданих їй документів, рішення про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0004 площею 45 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області від 16.09.2016 року та про внесення змін до запису про право ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку від 12.10.2016 року. Крім того, з урахуванням предмета спору та характеру спірних правовідносин під час судового розгляду необхідно буде перевірити правдиві обєктивні докази щодо права осіб чи держави на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0004.

У кримінальному провадженні №371/110/19 сторона обвинувачення має довести вину ОСОБА_1 у зловживанні службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, під час проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0004, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Завданням судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_1 є встановлення фактів вчинення нею кримінально карних дій під час виконання службових обовязків, в тому числі і фактів які її виправдовують.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Проаналізувавши предмет спору та характер спірних правовідносин у цивільній справі та обсяг обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що таке зупинення суперечитиме принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Судом також не встановлені обставини, які б давали обгрунтовані підстави для висновку про неможливість розгляду цієї справи до розгляду кримінальної справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт і статті б Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадсль проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_8 про зупинення провадження в справі.

З урахуванням викладеного та керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника третьої особи ОСОБА_8 про зупинення провадження в справі за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 та ОСОБА_4, про визнання недійсним та скасування рішення про реєстрацію земельної ділянки та витребування земельної ділянки, залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню на підставі 353 ЦПК України не підлягає.

На підставі ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: суддя ОСОБА_9