Справа № 199/9576/18
УХВАЛА

іменем України

«05» грудня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.

за участю секретаря судового засідання Перетятько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду від 10 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, збитків від інфляції та 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 10 червня 2019 року, в якій заявив вимогу про скасування рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку. Заява про перегляд заочного рішення вмотивована тим, що заочне рішення від 10.06.2019 він поштою не отримував, а випадково дізнався про його наявність лише 18 жовтня 2019 року, коли представник (адвокат Ворон А.І.) ознайомився із матеріалами іншої цивільної справи. Що стосується судових викликів, відповідач звертає увагу, що жодної судової повістки під свій особистий підпис не отримував та нічого не знав про наявний щодо нього судовий розгляд; матеріали справи містять відомості про повернення суду судових повісток про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням строку зберігання, що саме по собі не свідчить про відмову відповідача від одержання повістки або про сповіщення відповідача належним чином про час та розгляд його судової справи, а тому не можна вважати його належним чином повідомленим про судовий розгляд. Відповідач був позбавлений законних прав на забезпечення судового захисту та отримання правової допомоги; можливості використовувати передбачені законом засоби захисту своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань (ст.ст. 55, 59 Конституції України), зокрема надати відзив на позовну заяву та докази на його обґрунтування тощо.

На переконання відповідача, неповідомлення його належним чином про дату та час судового розгляду є підставою для скасування заочного рішення суду від 10.06.2019.

Також в обґрунтування вимог своєї заяви відповідач зазначає, що при ухваленні рішення судом не було враховано, що позивач заявив позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних збитків та неустойки без урахування того факту, що вже наявне судове рішення щодо стягнення з відповідача суми позики у повному обсязі, включаючи неустойку (пеню), інфляційні збитки та 3% річних, яке набрало законної сили, що виключає можливість нарахування неустойки (пені) за рамками строку дії договору позики.

Відповідач вказує, що у позивача ОСОБА_1 відсутнє право на нарахування неустойки поза рамками строку дії договору позики, який фактично було припинено із набранням законної сили рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2011 року (набрало чинності 03.01.2012), яким з ОСОБА_2 у повному обсязі стягнуто суму позики, а також пеню, 3% річних та інфляційні збитки. Заочним рішенням суду від 10.06.2019 було правильно стягнуто з відповідача інфляційні збитки за період з 01.01.2018 по 01.11.2018 у розмірі 3196,80 грн., а також 3% річних за період з 07.12.2017 по 04.12.2018 у розмірі 1242,73 грн., проте щодо вимог про стягнення неустойки (пені) у розмірі 117 504,00 грн., то суд мав відмовити у задоволенні таких вимог у повному обсязі.

На переконання відповідача, такий висновок є не тільки законним та обґрунтованим, але і логічним - кредитор за договором позики не має право на «довічне» нарахування пені, збагачуючись весь час за рахунок боржника, заробляючи таким чином грошові кошти на неможливості боржника вчасно віддати суму позики у повному обсязі.

Разом з тим, судовим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 р. стягнуто з відповідача на користь позивача суму неустойки у розмірі 44 000,00 грн., рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2018 р. стягнуто з Відповідача на користь позивача суму неустойки у розмірі 43 200,00 грн., а всього таким чином стягнуто неустойку в розмірі 87 200,00 грн., що вже більше ніж в 2 рази перевищує суму основного зобов`язання, тобто права кредитора на отримання штрафних санкцій вже були захищені судами більш ніж достатньо.

У запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення представник позивача зазначив, що в судове засідання відповідач викликався шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену у позовній заяві та зазначену представником відповідача у заяві про перегляд заочного рішення, як місце його проживання: АДРЕСА_1 , проте, судова повістка повернута до суду із зазначенням про закінчення терміну її зберігання. Отже, у разі якщо судову повістку направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення терміну зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Протягом кількох років тривають судові процеси за позовами ОСОБА_1 , спрямовані на захист майнових прав останнього, про що відповідачу достеменно відомо, при цьому відповідач зловживає процесуальними правами, свідомо не отримуючи судові повістки. Представником відповідача не надано жодних належних та/або допустимих доказів того, що у відповідача були перешкоди в отриманні поштової кореспонденції, а тому факт повернення до суду повісток за закінченням терміну їх зберігання можна вважати фактичним ухиленням від їх отримання.

Представником позивача також вказується, що грошові зобов`язання за договором позики, оформлені розпискою від 20.11.2009 р. у розмірі 43 200, 00 грн. ОСОБА_2 не виконані та суму боргу, інфляційні збитки та штрафні санкції не стягнуто в примусовому порядку, що підтверджується судовими рішеннями у справі № 2-4035/11 від 20.10.2011 р., у справі № 199/8112/15-ц від 15.05.2015 р., у справі № 199/8794/17 від 03.04.2018 р. та відповідно у справі № 199/9576/18 від 10.06.2019 р.

Відповідно до позовних вимог, позивач просив стягнути із Відповідача: інфляційні збитки за період з 01.01.2018 р. по 01.11.2018 р. у розмірі З 196,80 грн.; 3% річних за період з 07.12.2017 р. по 04.12.2018 р. у розмірі 1 242,73 грн.; неустойку за період з 07.12.2017 р. по 04.12.2018 р. у розмірі 151 200,00 грн., а всього 155 639,53 грн.

Проте, у заяві про перегляд заочного рішення відповідач звертає увагу суду на постанову Великої Палати Верховного Суду України від 28.03.2018 р. у провадженні № 14-10цс18, разом з тим, вказана постанова, на яку посилається відповідач, стосується застосування строків позовної давності і ніяким чином не стосується предмету спору у вказаних правовідносинах.

Розпискою від 20.11.2009 р. визначено сплату неустойки за кожний календарний день прострочення у розмірі 1 % від суми позики, таким чином, починаючи з 07.12.2017 р. по 06.09.2018 р., сума неустойки складає 151 200,00 грн., проте, а ні на момент прийняття Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області рішення від 20.10.2011 р., а ні на момент звернення позивачем з відповідною позовною заявою, відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав.

Додатково звернуто увагу суду, що вимоги щодо стягнення інфляційних збитків та 3% річних фактично визнані відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення (а. 4, абз. 9, 11).

Посилаючись на те, що відповідачем протягом 10 років не виконуються грошові зобов`язання за договором позики; не доведено жодними належними та/або допустимими доказами неможливість отримати судові повістки; не надано жодних або будь-яких доказів виконання взятих на себе грошових зобов`язань; дії відповідача фактично спрямовані на затягування судового процесу, представник позивача вважає, що заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2019 р. у справі № 199/9576/19 ухвалено з урахуванням всі обставин справи та письмових доказів.

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд заяви за його відсутності, подану заяву підтримав повністю та просив її задовольнити.

Представник позивача не скористався правом брати участь у судових засіданнях.

З урахуванням вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Розглянув заяву відповідача про перегляд заочного рішення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) інфляційні збитки за період з 01.01.2018 по 01.11.2018 у розмірі 3196,80 грн., три проценти річних за період з 07.12.2017 по 04.12.2018 у розмірі 1242,73 грн., суму неустойки у період з 07.12.2017 по 04.12.2018 у розмірі 43200 грн., а всього 47639 (сорок сім тисяч шістсот тридцять дев`ять) 53 грн.

Суд погоджується із слушністю доводів представника відповідача щодо наявності підстав для скасування заочного рішення: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому наявні підстави для скасування заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2019 року та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 260, 261, 274, 284, 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду від 10 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, збитків від інфляції та 3 % річних задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, збитків від інфляції та 3 % річних скасувати.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження на 16.01.2020 о 09.00 год.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала підписана 10.12.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Спаї

05.12.2019