Справа № 361/5350/17
Провадження № 2/361/87/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 січня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Корніюк К.А., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2. відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин з спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання права приватної власності на будівельні матеріали,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 встановлення факту родинних відносин, встановлення факту проживання однією сім'єю з спадкодавцем, надання права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивач просить суд встановити факт родинних відносин між нею як дочкою і її матір'ю- Бондаренко ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., мотивуючи тим, що не вистачає одного з документів, які б у сукупності доказували вказані родинні стосунки через зміну прізвища матері у шлюбі; встановлення даного факту їй необхідно для здійснення своїх спадкових прав та прийняття спадщини після матері. З даного приводу пояснила, що вона спадщину прийняла, своєчасно звернулась до нотаріуса, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно через відсутність документів, що доказують родинні стосунки. Також просить визнати за нею право власності на будівельні матеріали, використані на будівництво не введеного в експлуатацію гаражу біля будинку АДРЕСА_1, - а саме просить визнати за нею право власності на 4/5 частини будівельних матеріалів (з недобудованого гаражу) як за забудовником і власником вказаних будівельних матеріалів; право власності на решту -1/5 частину даних будівельних матеріалів (власником яких вона визнає і вважає померлу матір) - позивач просить визнати за нею, як за єдиним спадкоємцем першої черги, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8. Позовні вимоги вмотивовані тим, що даний гараж знаходиться біля будинку, в якому проживала мати, він збудований нею разом з матір'ю ОСОБА_8 за час їх спільного проживання, фактично вказаний гараж збудувала позивач за свої кошти і своїми силами та роботою, а участь матері ОСОБА_8 у будівництві вказаного гаражу була незначною; при розподілі витрачених коштів на будматеріали позивач виходить з співвідношення 80%- витрати позивачки і 20%- витрати матері; оскільки гараж не введений в експлуатацію і до кінця не добудований, тому просить визнати право власності на будівельні матеріали.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала частково, не оспорює родинні відносини між позивачкою і спадкодавцем ОСОБА_8, не оспорює того факту, що позивач своєчасно подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після її матері. Позовні вимоги про визнання права власності за позивачкою на гараж як за забудовником і власником будівельних матеріалів, використаних на його будівництво, - не визнала, мотивуючи тим, що вказаний гараж будували баба ОСОБА_8 з чоловіком (дідом відповідачки), позивачка ніякої участі у будівництві гаражу не приймала, не проживала з спадкодавцем на час будівництва одною сім'єю і взагалі фактично не спілкувалась з нею.

Відповідач ОСОБА_3 подала зустрічний позов, в якому просить також встановити факт родинних відносин між нею і спадкодавцем ОСОБА_8, яка доводиться їй рідною бабою по матері; крім того просить суд встановити факт спільного проживання з бабою ОСОБА_8 однією сім'єю не менше п'яти років: з дитинства і до смерті баби - ІНФОРМАЦІЯ_1.; також просить надати їй право на спадкування після ОСОБА_8 разом із спадкоємцем першої черги за законом (позивачкою) з підстав, передбачених статтею 1259 ЦК України, та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, використаних на будівництво гаражу біля будинку АДРЕСА_1, які належали її бабі ОСОБА_8 Позовні вимоги вмотивувала тим, що встановлення фактів необхідно їй для здійснення своїх спадкових прав, що вона також не може подати нотаріусу весь необхідний пакет документів на підтвердження родинних стосунків з спадкодавцем (онука-бабуся); встановлення факту спільного проживання однією сім'єю їй необхідно для доведення того, що вона є спадкоємицею четвертої черги за законом - за статтею 1264 ЦК України і для доведення наявності підстав для зміни черговості у спадкуванні. Позовні вимоги за статтею 1259 ЦК обґрунтувала тим, що вона проживала з бабусею фактично з дитинства, протягом тривалого часу, а з 2010 року, коли бабусі виповнилось 70 років, і вона через її похилий вік та тяжку хворобу часто хворіла і взагалі не виходила з квартири та була у безпорадному стані, вона (відповідачка) тривалий час, фактично шість років, доглядала бабусю, опікувалась нею, матеріально забезпечувала (пенсія баби становила 1370грн.), надавала іншу допомогу, купувала продукти харчування, одяг, ліки, готувала їжу, прала та прасувала білизну, прибирала в кімнаті, влаштовувала в лікарні при загостренні хвороб, хвилювалась за неї; натомість позивачка, яка доводиться дочкою бабі, усунулась від догляду за старою матір'ю, і єдина особа, від кого баба отримувала допомогу та догляд, це вона - онука. З приводу права власності на гараж пояснила, що вказаний гараж належить спадкодавцю, позивачка ніякої участі у його будівництві не приймала, гаражем користувалась баба з дідом і відповідачка з чоловіком, які також провели деякі будівельні роботи, зокрема покрівлю, тому вважає недобудований гараж спадковим майном і вважає, що успадкувала його в рівних частках - по 1/2 - з спадкоємцем першої черги - позивачкою.

Відповідач ОСОБА_5 відзиву, доказів не подала; не подала заяви про визнання позову та/або пояснень з приводу своєї позиції в даній справі; усно в підготовчому засіданні не заперечувала проти позову і не оспорювала спадкові права своєї матері ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_6 відзиву, доказів, заяви про визнання позову та/або пояснень з приводу своєї позиції в даній справі не подав; подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2., її батьками є ОСОБА_10 і ОСОБА_11.

З витягу ж Держреєстру актів цивільного стану про народження - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3., 27.07.2011р. зареєструвала шлюб, прізвище у шлюбі ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_8 уклала 14.06.1964р. шлюб з ОСОБА_10, прізвище у шлюбі ОСОБА_10.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. в м. Бровари, місце державної реєстрації смерті- Виконком Шевченківської сільської ради.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. в с. Шевченкове Броварського району.

Згідно Ордеру від 23.10.1987р. він виданий ОСОБА_8 на сім'ю з двох осіб (чоловік ОСОБА_10) на квартиру в АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5., її батьками є ОСОБА_13 і ОСОБА_1 (позивачка).

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_12 уклала 7.06.2003р. шлюб з ОСОБА_14, прізвище в шлюбі ОСОБА_14.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу- даний шлюб розірвано 27.07.2007р.,

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_15 уклала 16.06.2012р. шлюб з ОСОБА_16, прізвище в шлюбі ОСОБА_16.

9.09.2016р. ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На дане звернення позивачці нотаріус відмовив листом від 10.02.2017р., пославшись на відсутність документів на підтвердження родинних відносин (дочка-мати), оскільки в свідоцтві про народження заявника матір'ю вказано ОСОБА_11, і не надано документу на підтвердження зміни прізвища з ОСОБА_11 на ОСОБА_8.

Ухвалою суду від 20.12.2016р. заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних стосунків залишено без розгляду з підстав наявності цивільного спору між спадкоємцями.

Постановою нотаріуса від 2.10.2018р. ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1., на гараж відмовлено, підстава: не подано документи, що посвідчують права спадкодавця на вказане майно; крім того заявник не подала документів, що підтверджують родинні стосунки з померлою. Крім того, в постанові про відмову у видачі свідоцтва нотаріус також послався на те, що заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1, яка вказала себе дочкою померлої, але не подала документів на підтвердження родинних стосунків з померлою; на те, що існує заповіт, яким ОСОБА_8 заповіла частину земельної ділянки ОСОБА_3, але в даному заповіті не зазначено про родинні стосунки між заповідачем і ОСОБА_3

Посвідченням, виданим 23.02.1999р. підтверджено статус позивачки ОСОБА_1 як особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 2.

Посвідченням , виданим 3.11.2012р. підтверджено статус відповідачки ОСОБА_3 як особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 2.

Згідно даних паспорту і довідки з місця проживання ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2. , з 1.04.2010р.

Згідно даним паспорту ОСОБА_8- вона була зареєстрована в АДРЕСА_2 з 1.02.1978р.

Згідно Ордеру від 23.101987р. - він виданий ОСОБА_8 на сім,ю з двох осіб (чоловік ОСОБА_10) на квартиру в АДРЕСА_2

Згідно свідоцтвам про народження ОСОБА_3 має двох дітей, ОСОБА_17, 2003р.н., і ОСОБА_18, 2012р.н.

Згідно довідок з місця проживання ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2, власник квартири ОСОБА_8, сім'я з чотирьох осіб, син ОСОБА_18, син ОСОБА_17, чоловік ОСОБА_16, постійно проживають і зареєстровані за вказаною адресою.

Згідно довідки про причину смерті ОСОБА_8 - причина смерті - серцева недостатність, хронічна ішемічна хвороба серця.

Згідно Виписки з медичної карти хворого ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні (найменування закладу не вказано) з 19.05.11р. по 7.06.11р.

Згідно Виписки з медичної карти хворого ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні (найменування закладу не вказано) з 7.07.13р. по 18.07.13р.,

Згідно Виписки з медичної карти хворого ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 14.01.2015р. по 23.012015р;

Згідно Виписки з історії хвороби ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні в Броварській районній лікарні з 10.03.2015р. по 20.03.2015р.;

Згідно Виписки з історії хвороби ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні в Броварській районній лікарні з 18.10.2015р. по 30.10.2015р.;

Діагнози за даними виписками та історіями хвороби: пієлонефрит, хронічне загострення, цукровий діабет 11ст., гіпертонія, ішемія, атеросклероз, брадикардія, лівий колінний артроз нефропатія, цукровий діабет, пневмонія.

Згідно Видаткової накладної від 16.01.2016р., ФОП Погребна, покійний ОСОБА_8, сума 3461грн., (витрати на поховання та ритуальні послуги). Дану накладну суду надала відповідач ОСОБА_16 на підтвердження несення нею витрат на поховання ОСОБА_8

Згідно Звіту про оцінку, наданого позивачем, ринкова вартість об'єкту оцінки 29897грн.; об'єкт оцінки - гараж (5,50мх4,50м), з підвальним приміщенням, фізичний стан задовільний, знос конструктивних елементів 40%., реєстрація в БТІ відсутня, адреса: АДРЕСА_1

Згідно Звіту про оцінку, наданого відповідачем ОСОБА_16, вартість об'єкту 42015грн.; об'єкт оцінки: гараж (5,50мх4,75м), з підвальним приміщенням, фізичний стан задовільний, знос конструктивних елементів 24%., реєстрація в БТІ відсутня, адреса: АДРЕСА_1

Свідок ОСОБА_19, сусідка з квартири №24 з 2010року, пояснила, що сім'ю ОСОБА_8 знає з 1988 року, знає її дочку - позивачку, онуків - дітей позивачки ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_5; позивачка жила у квартирі в 90-92 роках, ОСОБА_3 жила в квартирі з дитинства, ОСОБА_8 часто хворіла, були необхідні уколи, ліки, часто лікувалась у лікарні, три останні роки її життя не виходила на вулицю з квартири, що знаходиться на третьому поверсі через високий тиск і через болі в ногах. Коли свідок приходила в гості, то бачила, як ОСОБА_3 готувала їжу; щоб їжу готувала ОСОБА_8 - свідок не бачила; прання було в пральній машині. ОСОБА_8 отримувала пенсію. ОСОБА_3 працювала, але які були доходи - свідок не знає і не знає, хто кого утримував. Коли свідок приходила в гості до ОСОБА_8, то та сиділа на дивані, не була лежачою. Позивачка навідувалась рідко, десь один раз на місяць; у випадках, коли ОСОБА_3 була відсутньою на декілька днів (їздила на город у Городище), тоді позивачка була в квартирі. Позивачка дзвонила і питала, чи жива мати, чи не вмерла, свідок не бачила, щоб позивачка щось приносила в квартиру. З приводу гаражу свідок пояснила, що його будували ОСОБА_8 з чоловіком, допомагали всі, в тому числі і сусіди, але позивачка гараж не будувала.

Свідок ОСОБА_21 сусідка з квартири №13 з 1988р., суду пояснила, що гараж будували в 90-ті роки, цеглу возив ОСОБА_10, рити фундамент, класти стіни, зварювати допомагали його друзі і сусіди, позивачку на будівництві свідок не бачила, за які кошти будувався гараж - не знає. З 1989 року в квартирі з ОСОБА_8 жила дочка позивачки ОСОБА_5, а приблизно з 1990 року стала в квартирі проживати дочка позивачки ОСОБА_3, яка і живе в квартирі до даного часу; позивачка не проживала в квартирі, а приїжджала до матері і до дітей. Стан здоров'я ОСОБА_8 за останні 5 років життя погіршився, була гіпертонія, астенія, діабет, хворі нирки. Приблизно з 2010року ОСОБА_8 перестала виходити на вулицю з квартири, що на третьому поверсі, , ходила по квартирі, сама ходила в туалет, на кухню, сама себе обслуговувала, але в аптеку чи в магазин не виходила, ходили ОСОБА_3 або ОСОБА_6. ОСОБА_8 була слабкою, але не була постільно хворою, не була лежачою жодного дня, сама себе обслуговувала, насипала собі супу, їла сама, в туалет ходила сама, вставала з дивану сама; як для свідка, то ОСОБА_8 не була у безпорадному стані, її смерть була раптовою. Щодо їхнього бюджету свідок пояснити не може, але ОСОБА_8 отримувала пенсію. ОСОБА_3 жила в квартирі постійно, ходила за ліками, в амбулаторію, готувала їжу, носила продукти; на думку свідка вони жили одною сім'єю. При свідку декілька разів ОСОБА_8 просила ОСОБА_3 сходити в аптеку за ліками; вони тримали курей, ОСОБА_3 прибирала у квартирі; коли ОСОБА_3 виїжджала (це було рідко) то з ОСОБА_8 в квартирі залишався дядько або приїжджала позивачка; свідок бачила, що позивачка приходила до матері приблизно двічі на місяць, бачила, як та вивантажувала щось. Десь за 10 днів до смерті ОСОБА_8 позивачка була у матері, викликала швидку допомогу і відвезла мати у лікарню; ОСОБА_8 померла у лікарні.

Свідок ОСОБА_22, знайома позивачки, суду пояснила, що добре знає цю сім'ю, неодноразово на прохання позивачки ходила з нею з с. Рудня до с.Шевченкове - до матері позивачки, допомагала нести сумки з гостинцями. Коли ОСОБА_3 не було вдома, то мати позивачки дзвонила їй, і позивачка ходила до матері; вона ходила з позивачкою разів з десять, бувала в квартирі ОСОБА_8, квартира на третьому поверсі. ОСОБА_3 і її сім'я жили в квартирі, вона бачила, що в квартирі жили двоє малих дітей (діти ОСОБА_3); коли приходили, то кожного разу мати позивачки була ходячою, не лежала, вона не була тяжко хворою і не була безпорадною; свідок вважає, що ОСОБА_8 сама себе забезпечувала, бо мала пенсію, крім того, до неї приходило багато людей, вона лікувала людей нетрадиційними методами; бувало, що коли приходили в гості, то ставили сумки і швидко йшли, бо було багато людей у черзі; в останнє свідок була в квартирі десь за 5 місяців до смерті ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_23, знайомий позивачки, суду пояснив, що позивачка жила у с. Рудня, а її мати - в с. Шевченкове, діти позивачки зі школи жили з бабою, бо там ближче до школи і до електрички; позивачка часто ходила в Шевченкове до матері і дітей, там тримала господарство; бувало таке, що мати позивачки передавала через ОСОБА_6 список і гроші, позивачка купляла продукти, а ОСОБА_6 відвозив; свідок за останні два роки 4 рази приходив в дану квартиру, в останнє був на початку січня 2016р., десь за неділю до смерті ОСОБА_8; вона виходила на кухню, ходила по квартирі, не лежала, казала, що якщо вмре, щоб забрали гроші в неї під подушкою; коли свідок приходив, бачив людей у квартирі, які прийшли на лікування до ОСОБА_8; вважає, що мати позивачки сама себе забезпечувала, вона була екстрасенсом, гадала, гроші у неї були; декілька останніх років життя вона не виходила з квартири на вулицю, бо не хотіла втратити клієнтів.

Позивачка з даного приводу пояснила, що проживала окремо, а з матір'ю постійно проживала її дочка ОСОБА_3 з її сім'єю; але вона часто приходила і відвідувала матір, допомагала їй, приносила харчі, ліки, коли приходила - допомагала у побуті; незадовго до смерті викликала матері швидку допомогу, відвозила у лікарню; в день смерті матері стало погано, викликала швидку допомогу, але до лікарні не довезли; ОСОБА_3 в той час була на роботі. Мати мала певні хвороби, але не була безпомічною чи безпорадною, не була лежачою чи такою, що потребувала стороннього догляду, сама себе доглядала, ходила; не перебувала на утриманні у ОСОБА_3, мала свої доходи, пенсію, лікувала людей, також допомагала матері вона, позивачка; бюджет у матері і у ОСОБА_3 був окремий.

Відповідачка ОСОБА_3 з даного приводу пояснила, що постійно проживала з бабою, допомагала у господарстві, прала, прасувала, прибирала, готувала їжу, купляла ліки, ходила до лікаря; господарство було спільне; баба часто хворіла, була гіпертоніком і страждала на діабет, у неї були хворі ноги і нирки, вона була слабкою; останні роки життя не виходила на вулицю з третього поверху, потребувала допомоги у купанні, не готувала їжу, але їла сама.

При розгляді даної справи суд застосовує такі норми права:

Стаття 1218 ЦК України: 1. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК: 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Стаття 1224 ЦК: 3. Не мають права на спадкування за законом повнолітні діти , а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. 5. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Стаття 1258 ЦК: 1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1259 ЦК: 2. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Стаття 1261 ЦК: 1. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1264 ЦК: 1. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Стаття 1265 ЦК: 1. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Стаття 1296 ЦК: 1. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Стаття 1297 ЦК: 1. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 328 ЦК: 1. право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України регулює набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва. Зокрема, згідно ч. 1 - право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. ч2 - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 3 - до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Щодо встановлення фактів родинних відносин, то з наданих доказів, зокрема з послідовності дослідження даних, засвідчених у свідоцтвах про цивільний стан, у відповідності прізвищ і імен, а також з показань свідків суд встановив, що дійсно позивачка є рідною дочкою ОСОБА_8. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., і відповідно вона є спадкоємцем першої черги за законом.

Також доведено, що відповідачка ОСОБА_3, яка є дочкою позивачці, відповідно є рідною онукою ОСОБА_8 по матері.

Вказані факти сторони не змогли довести нотаріусу при зверненні за прийняттям спадщини через брак документу щодо зміни прізвища спадкодавцем ОСОБА_8, яка в свідоцтві про народження позивачки (дочки) зазначена з прізвищем ОСОБА_10.

В порядку окремого провадження або в позовному провадженні (при наявності спору про право) встановлюється факт родинних зв'язків між особами у випадку, якщо у встановлений законом спосіб такий родинний зв'язок не можливо встановити.

Обидві сторони зазначають, що встановлення даних фактів їм потрібне для здійснення своїх спадкових прав. Тому дані факти родинних стосунків у цьому сенсі мають юридичне значення , можуть бути встановлені в судовому порядку, і суд їх вважає встановленими.

Щодо вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту проживання одною сім'єю з спадкодавцем понад п'ять років, то суд виходить з наступного:

Наданими доказами дійсно підтверджений той факт, що відповідачка ОСОБА_3 разом з своїм чоловіком і дітьми тривалий час (принаймні з 2010року) і постійно проживала за адресою АДРЕСА_2, в одній квартирі з бабою ОСОБА_8

Права відповідачки на проживання в квартирі виникли у неї як у члена сім'ї власника квартири - ОСОБА_8 і крім того, пов'язані з кровною спорідненістю між ними.

Враховуючи дані обставини, а також враховуючи показання свідків, тривалість проживання, родинний (кровний) зв'язок, суд погоджується з відповідачкою у тому, що вона проживала з ОСОБА_8 одною сім'єю. Посилання позивачки ОСОБА_1 і її представника на те, що вказані особи хоча і жили в одній квартирі, але різними сім'ями, суд відхиляє, як нічим не доведені і для даного випадку нелогічними. Характер стосунків між ними дійсно має достатні ознаки сімейних.

В пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

При наданих доказах встановлено, що вказані особи проживали саме однією сім'єю не менше п'яти років, і встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є спадкоємцем четвертої черги за законом.

Згідно ст.1264 ЦК особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, віднесені за законом до четвертої черги спадкування за законом. Тому даний факт можна розглядати як такий, що має юридичне значення для здійснення спадкових прав і зокрема, для доведення віднесення особи до певної (четвертої) черги спадкування.

Відповідачка в зустрічному позові просить встановити факт проживання однією сім,єю з спадкодавцем не менше п'яти років, не зазначаючи конкретно час такого проживання. Тому суд, не виходячи за межі вимог, в резолютивній частині зазначає строк такого проживання у відповідності до самої позовної вимоги, не зазначаючи конкретно початку такого проживання.

Розглядаючи зустрічний позов в частині вимог про надання відповідачці права на спадкування після ОСОБА_8 разом із спадкоємцем першої черги за законом з підстав, передбачених статтею 1259 ЦК України, то суд дійшов таких висновків:

В постанові нотаріуса про відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є посилання на наявність заповіту ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_3 (щодо земельної ділянки).

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Тому , виходячи зі змісту заповіту і майна, охопленого заповітом, слід виходити з того, що все інше майно спадкується спадкоємцями першої черги, і лише при відсутності таких спадкоємців, - спадкоємці наступних черг у їх послідовності. Тобто у відповідачки ОСОБА_3 право на спадкування виникає лише при умові відмови спадкоємця першої черги від прийняття спадщини, неохопленої заповітом. Позивач ОСОБА_1 (спадкоємець першої черги за законом) спадщину прийняла, подавши вчасно відповідну заяву нотаріусу, і протягом встановленого законом строку від спадщини не відмовилась, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину за законом.

Відповідачем не заявлено позову щодо усунення позивачки від спадкування з підстав, передбачених у статті 1224 ЦК України, і таких обставин в межах даної справи не встановлено.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Встановлено, що ОСОБА_8 померла у віці 74 роки. Даний вік може розглядатись як похилий, але сам по собі не є таким, що звичайно вказує на фактичну неспроможність особи у самодогляді і самообслуговуванні, не є сам по собі доказом немічності та безпорадності вказаної особи за ознакою віку, і не означає наявності у особи іншого стану, через який особа вважається потребуючою опіки і догляду. Як видно з показань свідків і сторін, ОСОБА_8 не мала каліцтва, інвалідності; з наданих доказів, в тому числі медичного змісту, вона дійсно мала певні хвороби, жодна з яких однозначно не вказує на безпомічний стан. Сам факт хвороби на діабет, гіпертонію і пієлонефрит, кардіосклероз та ішемію не означає безпорадного стану хворого. Належних і достатніх доказів (на кшталт медичних висновків) наявності у вказаної особи безпорадного стану через вік або через хворобу, суду не надано.

Навпаки з показань свідків (як з сторони позивачки ОСОБА_1, так і з сторони відповідачки ОСОБА_3) встановлено, що стан здоров'я ОСОБА_8 протягом останніх років її життя , тобто протягом часу, який може розглядатись як тривалий (для застосування статті 1259 ЦК), не був безпорадним і не був таким, що потребував опіки. Не встановлено необхідності стороннього догляду, контролю у побуті, необхідності у сторонній допомозі для здійснення звичайного самообслуговування (туалету, годування, пересування, тощо). Сам той факт, що за віком особа потребувала певної побутової допомоги у таких домашніх справах, як прибирання житла, ходіння по магазинах, виконання певної фізичної роботи, - не означає безпорадного стану особи, і надання їй такого змісту побутової допомоги не означає опіки. Так само сам по собі факт наявності хронічних хвороб, необхідність лікування, періодичне (не часте) стаціонарне лікування, - також не означають безпорадного стану, а надання особі похилого віку членом сім'ї фізичної допомоги, пов'язаної з супроводженням до лікаря, походами до магазину та аптеки за ліками, не може розглядатись як достатні підстави для визначення такої допомоги як опіка і догляд. Тим більше враховуючи, що дані види допомоги і уваги надавались членом сім'ї і особою, яка проживає поруч, - що є проявом звичайної людяності і родинних стосунків та виконанням звичайних обов'язків по відношенню до близького родича похилого віку. Такі дії як готування їжі, прання, прибирання, які виконувались відповідачкою, - пояснюються не опікою та доглядом за особою похилого віку та наданням їй допомоги як немічній, а є логічною і звичайною поведінкою господині в квартирі, де проживає її сім'я, в тому числі чоловік та діти. Щодо матеріального забезпечення, то відповідачка не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що вона дійсно надавала бабусі матеріальне забезпечення, і що баба була у неї на утриманні. По-перше, відповідачка не довела того, що мала достатні для цього доходи, що ОСОБА_8 жила за рахунок відповідачки або що ОСОБА_8 не мала своїх доходів і за даною ознакою потребувала матеріального утримання. При цьому суд враховує показання свідків, і дана обставина не оспорюється відповідачкою, що баба мала пенсію, фактично її витрати у побуті зводились до необхідності купляти певні ліки і на харчування; при цьому були випадки, про які повідомили свідки, коли баба давала гроші на ліки і продукти. Відповідачка не довела своїх витрат на бабу, і тим більше у такому обсязі, щоб зробити висновок про надання матеріального забезпечення.

З аналізу вказаної норми закону (ст.1259 ЦК) підставою застосування даної норми є доведеність сукупності таких обов'язкових умов: 1) безпорадний стан спадкодавця через похилий вік або тяжку хворобу або каліцтво; 2) тривалість такого стану спадкодавця і потреба в опіці, допомозі; 3) сукупність таких дій як а) опікування, б) матеріальне забезпечення, в) надання іншої допомоги спадкодавцеві; 4) тривалість вчинення такої опіки, забезпечення та допомоги.

В даному випадку відповідачка ОСОБА_3 не довела сукупності вказаних умов. А сам факт проживання в одній квартирі, навіть одною сім'єю, та надання побутової допомоги без доведення безпорадного стану і нужденності спадкодавця - не є достатньою підставою для застосування ч.2 ст.1259 ЦК України та для зміни черговості у спадкуванні і не є підставою для надання відповідачці як спадкоємцю четвертої черги права на спадкування разом з спадкоємцем першої черги. При таких обставинах відсутні підстави для надання відповідачці ОСОБА_3 права на спадкування разом з позивачкою і для визнання за нею права власності на майно спадкодавця, не охоплене заповітом, в порядку спадкуванням за законом. До того ж , відповідачкою не доведено належності спадкодавцю вказаного майна на праві власності станом на день смерті спадкодавця і ніяких доказів з цього приводу суду не надано, а наданий суду звіт про оцінку гаражу права власності не доводить. Тому в цій частині зустрічних позовних вимог суд відмовляє.

Щодо позовних вимог позивачки ОСОБА_1 про визнання права власності на будівельні матеріали (гараж), то суд робить такі висновки:

Позивачка не довела, що вказане майно (гараж) створювалось нею для себе і за її кошти чи її працею; не довела того, що була угода з ОСОБА_8 чи з будь-якими іншими особами на створення вказаного майна і набуття його у спільну власність; не довела, що вказані будівельні матеріали куплені за її кошти чи набуті нею у інший спосіб і належали їй. Позивачка не надала будь-яких доказів на підтвердження наявності у неї прав забудовника, прав на земельну ділянку, на якій будувався спірний гараж. Тому відсутні будь-які підстави для визнання за нею прав на будівлю та/або на будівельні матеріали, використанні для створення даного об'єкту нерухомого майна.

В межах заявлених позовних вимог і на підставі досліджених доказів суд не вбачає підстав для визнання за позивачкою права власності на дане майно (будівельні матеріали) в порядку набуття його або створення, і також не вбачає підстав для визнання за позивачкою права власності на вказане майно в порядку спадкування після матері ОСОБА_8, оскільки суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що вказане майно належало спадкодавцю. Належних доказів цього суду не надано. А виходячи з підстав, за якими позивач просить визнати право власності на вказане майно (в порядку спадкування), позивач повинна була б довести, що вказане майно належало спадкодавцю при житті. При цьому суд також враховує характер і вид такого майна, зокрема те, що дана будівля не є похідною річчю чи приналежністю до майна спадкодавця; нема доказів, що будматеріали знаходяться на виділеній спадкодавцю земельній ділянці, тощо. Тобто будь-якими ознаками вказане майно логічно і однозначно не поєднане з майном, яке безспірно належало спадкодавцю. Крім того, суд виходить з того, що всі свої спадкові права щодо прийняття спадщини позивач має реалізувати шляхом звернення до нотаріуса, оскільки для цього на даний час, після вставлення факту родинних відносин між нею і спадкоємцем, вона не має жодних перешкод.

Тому в цій частині вимог позивачці слід відмовити.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.1218, 1223, 1258, ч.2 ст.1259, 1261, 1261, 1264, 331, 328 ЦК України , ст. ст.11,12,13, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково;

встановити факт родинних відносин з ОСОБА_8, а саме встановити, що ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, доводиться матір'ю ОСОБА_1;

в позовних вимогах про визнання права власності на будівельні матеріали, використані на будівництво гаражу у АДРЕСА_2: на 4/5 частки як за забудовником і на 1/5 частку в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково;

встановити факт родинних відносин з ОСОБА_8, а саме встановити, що ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, доводиться рідною бабою по матері ОСОБА_3;

встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_8 однією сім'єю не менше п'яти років до смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1;

в позовних вимогах про надання права на спадкування майна ОСОБА_8 з спадкоємцем першої черги, про визнання права власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, використаних на будівництво гаражу у АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом тридцяти днів з дня вручення копії повного рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Повне рішення виготовлено 28 січня 2019 року.

Суддя Т.В. Селезньова