Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/797/18
Провадження № 2/480/129/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря Трифонової І.О., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за законом

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за закономпісля смерті бабуся ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 . Після смерті бабусі залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,25га, наданої для будівництва і обслуговуваний житловою будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,12га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у АДРЕСА_1 ,та належало спадкодавцю, а також житлового будинку, який знаходиться за вищезазначеною адресою. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грудницькою І.М. 07.06.2019року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій оскільки відсутні документи,які підтверджують право власності померлої ОСОБА_2 . Таким чином,оскільки ОСОБА_2 не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок та отримати на власне ім`я свідоцтво на право власності у зв`язку зі смертю. Про неможливість оформити спадщину у вигляді житлового будинку та земельних ділянок в нотаріальному порядку, приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухомість. Отже враховуючи вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав,оскільки відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку,таким чином прость суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, при цьому представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пірожок В.П.,який діє в інтересах позивача подав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі, також просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла у віці 78років. (а. с.10).

ОСОБА_3 ,яка 28.03.1981року змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_3 , укладаючи шлюб із ОСОБА_5 , є дочкою ОСОБА_2 . (а. с.16;18).

Згідно матеріалів спадкової справи № 10/2017 ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про смерть № 6 від 28.11.2018 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 59 років.

Позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 29.06.1982 року.

Згідно матеріалів спадкової справи № 47/2018 позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як слідує з копії виписки з по господарського обліку виданої виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (по господарська книга №10 стор.71-73,об`єкт по господарського обліку № 0693) на земельній ділянці площею 0,25га з цільовим призначенням-для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд розташованої за адресою АДРЕСА_1 ,знаходиться житловий будинок,який рахується за ОСОБА_2 ,1938 року народження,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.24)

Відповідно до довідки Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 291 від 24.04.2017 року ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 24.05.2006 року по день смерті.(а.с.25)

Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України позивач успадкував усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначений житловий будинок, яке фактично було набуто спадкодавцем на законних підставах та у незаборонений спосіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З матеріалів справи слідує, що підтвердженням належності будинку АДРЕСА_1 спадкодавцю ОСОБА_2 є лише записи в погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону україни Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 № 1952 IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права.

З наведеного слідує, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності ОСОБА_2 на вказаний будинок та земельні ділянки за її життя.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім цього, суд бере до уваги, що визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Миколаєва; паспорт серія НОМЕР_2 ;РНОКПП НОМЕР_3 )право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Миколаєва; паспорт серія НОМЕР_2 ;РНОКПП НОМЕР_3 )право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га,що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Миколаєва; паспорт серія НОМЕР_2 ;РНОКПП НОМЕР_3 )право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,12 га,що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М. М. Войнарівський