Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4191/16-ц
Провадження № 2/553/207/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.03.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Тимчука Р.І.,

при секретарі - Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 28.02.2017 року позовну заяву ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задоволено.

21.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою суду від 19.10.2019 року заочне рішення від 28.02.2017 року по цивільній справі за позовною заявою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання скасовано та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В уточненій позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за опалення місць загального користування за період з 01.10.2008 року по 01.11.2017 року в сумі 3200,64 грн., індекс інфляції в сумі 1792 грн. та % річних в сумі 401,58 грн., а всього 5394,32 грн. Окрім того, ставиться вимога про стягнення з відповідачів судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а відповідно до ст.901 ЦК України саме за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Позивачем не наведено доказів що з усіма відповідачами було укладено договори про надання послуг з опалення місць загального користування.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст.ст. 13, 19 названого Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на:

- комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

- послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Посилання позивача на те, що згідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна та ототожнення цих обовязків з поняттям комунальних послуг є неправомірним, так як ця норма не передбачає участі у комунальних послугах.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

У звязку з цим позивач по справі не надав жодного доказу суду стосовно того з якого саме періоду, на підставі чого ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг, у якому саме статусі виступає - виконавець, виробник, і на підставі чого має право стягувати платню за надання таких послуг з відповідачів.

Більш того позивач не надавав раніше відповідачам такої інформації, не направляв відповідачам проекту типового договору на здійснення опалення місць загального користування, не відкривав відповідачам особистого рахунку для здійснення оплати і зарахування грошей за опалення місць загального користування, не направляв відповідачам проектів типового договору щодо надання послуг з опалення місць загального користування, а відповідачі у свою чергу не надавали належної відмови. Позивач не звертався до суду з метою укладання через суд відповідного договору з відповідачами (Верховний Суд України, зазначив в постанові від 10 жовтня 2012 року в справі № 6-110цс12, що у разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.)

З зазначеного вище випливає, що позивач по справі повинен надати у суд належні докази, що ним протягом часу, за який він намагається стягнути заборгованість відповідачам надавались послуги. Суд під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами. Аналогічна позиція викладена в ухвалі ВССУ від 09.11.2016 року у справі №1238/8935/12, а саме: «розглядаючи справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами».

Отже, суди повинні перевіряти не тільки розрахунок заборгованості, а й докази надання комунальних послуг.

За інформацією отриманою згідно запиту адвоката, КП «ЖЕО №2» листом 2263/02 від 13.11.2018 року повідомляє, що опалювальний прилад за адресою відповідача ОСОБА_1 відсутній, ким і коли демонтований невідомо, акти виконаних робіт не складались. В даному випадку виникають сумніви у правильності і законності вимагання платні за неіснуючі (ненадані) послуги.

В той же час, у листі КП «ЖЕО №2» від 29.01.2019 року вказано, що згідно заяви мешканців підїзду №9 житлового будинку №91 по вул.Небесної Сотні у м.Полтаві працівниками дільниці №5 28.09.2017 року був демонтований прилад опалення на сходовій клітині першого поверху.

Дані два листи суперечать один одному.

Однак факт відсутності опалювальних приладів підтверджується поясненнями відповідачів та показаннями свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснив, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в 9-му підїзду, та вказав що проживає на третьому поверсі пятиповерхового будинку, їхній підїзд не опалюється, самого опалення немає з 2001 року. Коли він заселився до цього підїзду, то приладів опалення там не було, лише при вході справа в колясочній був кусок патрубка, довжиною приблизно 50 см з діаметром три четверті, однак він був холодним, а на інших поверхах труби взагалі відсутні.

З приводу заяви громадянки ОСОБА_5 від 25.09.2017 року до «ЖЕО №2» та до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про відключення опалення в підїзді (а.с.126), пояснив, що дану заяву він не підписував і не звертався до позивача з аналогічними заявами. Лише чув, що його сусідка подавала таку заяву.

Допитана в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що вона підписувала заяву ОСОБА_5 25.09.2017 року до «ЖЕО №2» та до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про відключення опалення в підїзді, бо остання її попросила це зробити, сама вона з такою заявою ні до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» ні до «ЖЕО №2» не зверталася.

З приводу опалення в підїзді відповідач ОСОБА_2 пояснила, що їхній підїзд не опалюється, там була пряма труба з патрубком приблизно 50 см, а потім патрубок той зрізали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в 9-му підїзду, переїхав туди у 2013 року, їхній підїзд великий, але не опалюється, а перший поверх взагалі не жилий, житлові квартири розміщені, починаючи з другого поверху. На першому поверсі за дверима з правою сторони розміщена магістральна труба без радіатора чи регістра, там закільцьована система, стандартна труба з патрубком довжиною приблизно 30 см та з діаметром півтора дюйми. На східцевих маршах підїзду відсутні труби опалення. Вказав, що ніяких листів про відключення опалення він не підписував, а в заяві ОСОБА_5 не його підпис. Також пояснив, що не бачив як працівники жеку чи інших служб відрізали опалення в підїзді, представники жеку чи теплоенерго до нього не зверталися і не повідомляли його про виконання якихось робіт з відключення теплопостачання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в 8-му підїзду, але оскільки товаришує із сімєю відповідачів, то ходить до них в гості і бачив, що в 9-му підїзді опалення немає, батарея не стоїть, лише за дверима справа була якась приварена труба приблизно довжиною 40 см., яка холодна. Вказав, що ніяких листів про відключення опалення він не підписував. Пояснив, що не бачив як працівники жеку чи інших служб відрізали опалення в підїзді, представники жеку чи теплоенерго до нього не зверталися і не повідомляли його про виконання якихось робіт з відключення теплопостачання. В даному будинку він проживає вже 19 років з моменту введення будинку в експлуатацію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 в 9-му підїзді. В даному будинку вона проживає з 2000 року, опалення в їхньому підїзді ніколи не було, лише біля вхідних дверей йде кусок труби, але на ньому немає жодного елементу опалення.

Вказала, що вона підписувала заяву ОСОБА_5 25.09.2017 року до «ЖЕО №2» та до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про відключення опалення в підїзді, бо остання її попросила це зробити, сама вона з такою заявою ні до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» ні до «ЖЕО №2» не зверталася. Зразок даної заяви ОСОБА_5 взяла в ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» і попросила її підписати цю заяву, щоб на всіх жителів безпідставно не нараховували комунальні.

Згідно зі статтею 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, зокрема, пунктами 9-23 Правил визначено порядок обліку та оплати послуг.

При цьому згідно з підпунктом 3 пункту 32 Правил виконавець зобовязаний надавати споживачеві в установленому законодавством порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, якісні показники надання послуг, граничні строки усунення аварій або інших порушень порядку надання послуг, а також інформацію про ці Правила (зазначається у договорі, а також розміщується на дошці оголошень у приміщенні виконавця).

У підїзді будинку у м. Полтаві, по вул.Небесної Сотні буд.91., кв.96 у місцях загального користування відсутні нагрівальні елементи (батареї) з початку 2000 років, переконливих доказів про їхню наявність позивачем до суду надано не було.

Надання послуг з централізованого опалення здійснюється в порядку та на підставі Закону України № 1875 від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМ України № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 359 від 31 жовтня 2006 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення».

Відповідно п. 28 Постанови № 630: Споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

З наведеного випливає, що у випадку відсутності опалення місць загального користування в багатоквартирному будинку, у співвласників багатоквартирного будинку не виникає обовязку по оплаті послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку та тим більше не виникає обовязку по оплаті будь-яких частин, з яких складається розрахунок оплати з централізованого опалення місць загального користування будинку.

Окрім того, відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09.12.2015р. №6-9022ск15 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.07.2014р. №6-18300св14, суди при розгляді справ щодо стягнення заборгованості за опалення мають застосовувати загальний строк позовної давності у три роки, який обчислюється з моменту, коли особа дізналась про своє порушене право. Позовна давність щодо стягнення заборгованості за опалення, сплата яких визначена періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Тобто вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості повинні ставитись лише за останні 3 роки у разі доведеності заборгованості, а не з 01.10.2008 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, у звязку з обґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 258,259,263-265 ЦПК України, ст.626, 627, 628, 629, 638, 640 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_9