441/1474/18 2/441/119/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

за участю секретаря - Цап І.М.

позивача - ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

представника відповідача - Карапінка О.М.

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2018 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її мати ОСОБА_8, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 і мала на праві фактичної власності вказаний житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами.

Звернувшись до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Муха М.Т. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері їй надано лист про неможливість оформлення спадкових прав через відсутність правовстановлюючого документу.

Таким чином, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 унеможливлює для неї реалізацію своїх спадкових прав шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку.

У зв'язку з цим позивач змушена звернутись до суду і просить визнати за нею право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Ухвалою судді від 21.09.2018 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю. Крім того, пояснила, що вказаний будинок будувала її мати і через свою необізнаність не виготовила правовстановлюючого документа, також склала заповіт на неї та ОСОБА_4, однак останній відмовляється від частки визначеної у заповіті, до нотаріуса не звертався, тому вона бажає успадкувати будинок не по заповіту, а за законом.

Представник відповідача - Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що позивачка постійно проживала у спірному будинку зі спадкодавцем, раніше не вимагалось оформлення правовстановлюючих документів, буди записи виключно в погосподарських книгах.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та не заперечив щодо їх задоволення, пояснив, що про наявність заповіту знає, але не бажає оформляти спадщину, позивачка його рідна сестра повністю їй довіряє.

Треті особи у справі - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 подали суду належно засвідчені заяви про розгляд справи у їх відсутності, не претендують на частку у спадковому майні після смерті матері, а тому не заперечують щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.50,52,61)

Заслухавши позивача, представника відповідача та третю особу, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців.

Також, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2004 р., якщо спадщина відкрилася після 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за заповітом чи за законом.

Оскільки спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Статею 549 ЦК УРСР, передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що мати позивачки ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.10). За свого життя ОСОБА_8 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядилась своїм майном, зокрема заповіла все своє майно, в т.ч. житловий будинок в АДРЕСА_2 донці ОСОБА_1 та 1/4 сину ОСОБА_4. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.69)

На момент смерті ОСОБА_8 у спадковому будинку постійно проживала, зареєстрована та продовжує проживати і утримувати його ОСОБА_1, користується земельною ділянкою - 0,36 га, яка закріплена за будинком, що підтверджується довідками сільської ради від 04.09.2018 №630, 631 (а.с.29-30) та вступила в управління та володіння спадковим майном, а отже згідно положень ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, вона прийняла спадщину.

Той факт, що спадкодавиця вважалась фактичним власником житлового будинку по АДРЕСА_1 має підтвердження на підставі записів погосподарських книг Галичанівської сільської ради за 1991-1995, 1996-2000 рр., головою домоволодіння була ОСОБА_8, а згідно погосподарських книг за 2006-2010 рр. головою домогосподарства вважається позивач ОСОБА_1 (а.с.11-13)

Згідно довідки Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 04.09.2018 № 629 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 до дня смерті постійно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 і на день смерті із нею були зареєстровані: чоловік - ОСОБА_5, дочка - ОСОБА_1 та внуки - ОСОБА_10, ОСОБА_11(а.с.59)

Інші спадкоємці - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_8, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 не претендують, про що подали відповідні заяви.

З повідомлення приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Мухи М.Т. №261/01-16 від 06.09.2018 (а.с.27) ОСОБА_1 не може бути видане свідоцтво про право на спадщину, після смерті матері - ОСОБА_8 а саме на житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який б підтверджував реєстрацію права власності на вищевказане майно за померлою.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстр будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені Міністерством комунального господарства У PCP 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР 26.08.1948р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, зокрема за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі N 6-137цс13, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК є обов'язковою для судів.

Як вбачається із копії технічного паспорта на будинок (а.с.5-8) він зведений у 1961 році, складається з п'яти житлових кімнат, двох коридорів, кухні, веранди, санвузла, загальна площа будинку - 110,9 кв.м., житлова - 64,7 кв.м., підсобна - 46,2 кв.м., при будинку є гараж, сарай, вбиральня, криниця та огорожа.

Згідно ст.328 ЦК України в ред. 2004 право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України в ред. 2004, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

За життя мати позивача, яка була зареєстрована і до дня смерті постійно проживала в АДРЕСА_1 не зареєструвала право власності на вказаний житловий будинок, що також підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інше від 22.09.2018 №138743858 (а.с.31)

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_8 при житті набула або володіла вказаним житловим будинком неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено.

Згідно інвентаризаційної справи №112 КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не реєструвалось.

Спадкових справ після смерті ОСОБА_8 Городоцькою державною нотаріальною конторою не заводились, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.10.2018 (а.с.42-43)

Таким чином, суд приходить переконання про успадкування позивачем житлового будинку, оскільки така прийняла спадщину.

На підставі викладеного, суд знаходить за належне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами (гараж, сарай, вбиральня, огорожа, криниця) в цілому, що розташовані в АДРЕСА_1, оскільки позивач є рідною дочкою спадкодавця, інші спадкоємці відмовились від своїх часток у спадковому майні належного ОСОБА_8, яка за життя не оформила права власності на житловий будинок.

Враховуючи особливості позову та прохання позивача, суд залишає судовий збір за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.529, 549 ЦК УРСР, ст.ст.346, 1261, 1268 ЦК України в ред. 2004р., ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «28» січня 2019 р.

СуддяН. І. Яворська