РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/928/18

22 березня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в cкладі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 26.12.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.uа, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.uа) АТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг».

Тобто Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_3 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

15.09.2016 року позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.09.2016 року.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонастунництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із вище наведеного, спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 15.09.2016 року по 15.03.2017 року.

В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_2.

Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: 78413, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Цуцилів, вул. Залізнична, буд. 3.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

На виконання вимог вище зазначеної норми закону Банком 29.11.2017 року була направлена претензія кредитора до Надвірнянської районної державної нотаріальної контори.

25.05.2017 року Банком було отримано відповідь Надвірнянської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ "Приватбанк".

Таким чином вважають, що відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника ОСОБА_3 Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, так як відповідач ОСОБА_2 не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

29.11.2017 року до спадкоємця ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно якиго Банк пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Станом на дату смерті позивальника ОСОБА_3 заборгованість перед Банком за кредитним договором № б/н від 26.12.2011 року становить 6756.33 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 2463.88 грн. - тіло кредиту; 2336.85 грн. - нараховано процентів за користуванням кредитом; 1955.60 грн. - нараховано пені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обємі з підстав, зазначених в позові. Просила стягнути в користь АТ КБ «Приватбанк» з відповідача заборгованість в сумі 6756 грн. 33 коп. та стягнути сплачені судові витрати по справі. В подальшому в судове засідання не зявилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати в її відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 26.12.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

26.12.2011 року між сторонами було укладено договір № б/н, який складається із заяви, умов та тарифами банку. Згідно з умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 11-45).

Боржник ОСОБА_3 своїх зобовязань по кредитному договору належним чином не виконував.

15.09.2016 року позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.09.2016 року (а.с. 49).

Станом на дату смерті позивальника ОСОБА_3 заборгованість перед Банком за кредитним договором № б/н від 26.12.2011 року становить 6756.33 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 2463.88 грн. - тіло кредиту; 2336.85 грн. - нараховано процентів за користуванням кредитом; 1955.60 грн. - нараховано пені.

Факт несплати боржником ОСОБА_3 суми кредиту підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з рахунку (а.с. 6-10).

З відповіді державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори від 01.02.2019 року за № 02-14/230/2017/46 вбачається, що на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» в Надвірнянській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 230/2017 після смерті ОСОБА_3, який помер 15.09.2016 р. Спадкоємці померлого ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини не звертались.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії паспорта ОСОБА_2 25.07.1993р.н. його адреса реєстрації: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Цуцилів, вул. Залізнична, буд. 3. Разом з тим адреса реєстрації померлого ОСОБА_3 Васильовимча згідно копії паспорта зазначено с. Цуцилів Надвірнянського району, Івано-Франківської області та тільки в анкеті заяви померлого ОСОБА_3 зазначається адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у спадкодавця ОСОБА_3 на час смерті майна та одержане ОСОБА_2 у спадщину майно, його перелік та вартість, що унеможливлює стягнення, оскільки, як уже зазначалось, спадкоємець зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження вартості майна, одержаного ОСОБА_2 в спадщину.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, у тому числі на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином заа відсутності доказів місця проживання ОСОБА_2 з померлим, при непідтверджених даних щодо місця реєстрації за однією адресою твердження АТ КБ «ПриватБанк» про прийняття спадщини ОСОБА_2 є припущеннями, які відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не можуть бути покладені в основу доказування.

АТ КБ «ПриватБанк» не зверталось до місцевого суду із заявою про витребування доказів та вжиття заходів забезпечення доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, збирання судом доказів в інтересах позивача суперечить принципам змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

За таких обставин, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» не підлягають задоволенню, з мотивів, викладених вище.

На підставі ст.ст. 1218, 1268, 1270, 1282 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 27.03.2019 року