Справа № 172/1478/18
Провадження № 2/172/65/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 04.11.2014 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 69625,09 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов угоди кредитор зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 69625,09 грн. Відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки, а також штрафні санкції, передбачені угодою.

Кредитор свої зобовязання за угодою виконав, надавши відповідачу кредит у сумі визначеній в угоді. Однак останній, на порушення умов угоди, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03.07.2018 року утворилася загальна заборгованість за кредитом з урахуванням штрафних санкцій у сумі 116380,36 грн.

Ухвалою судді від 13.09.2018 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження, то розгляд справи здійснювати у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідачка ОСОБА_2 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, надала суду заяву про мирне врегулювання спору, однак про результати такого врегулювання суд не повідомила.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що 04.11.2014 року акціонерним товариством ОСОБА_1 «ПриватБанк» укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н з ОСОБА_2 Відповідно до умов угоди кредитор зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 69625,09 грн. на споживчі цілі. Відповідач зобовязався повернути кредит, відсотки за його використання, а також здійснювати інші платежі відповідно до угоди та умов і правил надання продукту кредитних карт. Кредитором у повному обсязі та належним чином виконано свої зобовязання.

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із розрахунком заборгованості у відповідача перед кредитором наявна заборгованість в сумі 116380 грн. 36 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 55206,11 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 28050,65 грн., заборгованості за пенею та комісією 33123,60 грн.

Щодо стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом суд зазначає таке.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки відповідно до умов генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 04 листопада 2014 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Положеннями частини пятої статті 11, частин першої, другої, пятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо нарахування комісії по кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Зазначені висновки викладені Верховним Судом України у постанові № 234/169/15-ц.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» слід стягнути суму заборгованості в розмірі 83256,76 грн.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 1762 грн. (судовий збір), які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 525, 526, 634 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором в сумі 83256 (вісімдесят три тисячі двісті пятдесят шість) гривень 76 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» () понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк