Справа №442/7038/19
Провадження №2/442/1808/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Паньків Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Двоє із співвласників даної земельної ділянки, а саме ОСОБА_4 - батько позивача та ОСОБА_5 - мати позивача, померли. Після смерті його матері ОСОБА_5 , батько - ОСОБА_4 , не встиг оформити спадщину, хоча прийняв її, оскільки на момент смерті своєї дружини проживав разом із спадкодавцем. Він, як спадкоємець батька, у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Манзілевської Т.С. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус не зміг оформити спадщину, оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності і розмір часток не визначений. На сьогодні вирішити питання щодо визначення часток в спільному сумісному майні в позасудовому порядку неможливо через смерть двох із співвласників. Ніякої домовленості між співвласниками земельної ділянки про виділення часток в спільній сумісній власності не було і відповідно частки кожного із співвласників є рівними і становлять по 1/5 частці. Дані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають повністю та просять його задоволити.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 047206 від 26.07.2000 року, виданого Дрогобицькою міською радою, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0.0804 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :01:043:0223 про що свідчить копія витягу з Державного земельного кадастру № НВ-019 від 27.09.2019 року.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 стверджується, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 253.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 стверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 166.

Як підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 02.10.2019 року № , що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 292 від 26.08.1956 року.

Як підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження від 02.10.2019 року за № 3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , являються батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 260 від 21.04.1961 року.

Як вказує позивач, вирішити питання щодо визначення часток в спільному сумісному майні неможливо, оскільки двоє із співвласників померли. Ніякої домовленості між ними - співвласниками земельної ділянки про виділення часток в спільній сумісній власності не було і відповідно частки кожного із співвласників є рівними і становлять по 1/5 частці.

Вказані доводи представника позивача суд вважає обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Згідно приписів ст. 86 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Ст. 88 ЗК України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно ч.4 ст.89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. ч.5 цієї ж статті передбачає, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно чинного законодавства у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 268, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) задоволити.

Визначити, що розмір часток ОСОБА_4 та ОСОБА_5 становить по 1/5 ідеальній частині за кожним у земельній ділянці площею 0,0804 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:043:0223, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.