Справа № 559/1334/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та скасування заборгованості по аліментам

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дубенського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

В обґрунтування позову вказує, що рішенням Дубенського міськрайонного суду від 08 листопада 2012 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання двох дітей розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Він мав тимчасові заробітки та по мірі можливостей сплачував аліменти на утримання дітей. В 2015 році стан його здоров'я погіршився, зокрема в період з 10.07.2015 року по 09.06.2016 року він лікування в Рівненському обласному протитуберкульозному диспансері. Таким чином був позбавлений можливості отримувати дохід та сплачувати аліменти. Станом на 29 травня 2018 року Млинівським РВ ДВС нараховано заборгованість по аліментах в розмірі 44918,39 гривень. В травні 2016 році йому була встановлена ІІ група інвалідності та єдиним доходом є державна соціальна допомога як особі з інвалідністю в розмірі 1452 гривень. Тому сплата аліментів в розмірі 1000 гривень є великим тягарем для нього, оскільки становить більше двох третин його доходу. В силу свого захворювання він не має можливості працевлаштуватися, а тому просить змінити розмір аліментів з 500 гривень на 200 гривень.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах виданої Млинівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, заборгованість по аліментам ОСОБА_1 станом на 29 травня 2018 року становить 24369,33 грн. Аліменти стягуються в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину. (а.с.11)

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.З ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Частина 2 ст. 197 СК України передбачає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачем зазначено, що заборгованість зі сплати аліментів за період часу з вересня 20162 року по травень 2018 року виникла в силу тяжких життєвих обставин, зокрема, через його незадовільний стан здоров'я та знаходження протягом 365 днів на лікуванні в Рівненському обласному протитуберкульозному диспансері, також потреба в дороговартісному лікуванні.

Зазначені позивачем в позовній заяві обставини погіршення його матеріального становища та не сплати аліментів на неповнолітніх дітей в період часу з вересня 2012 року по травень 2018 року підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного лікування в період з 10.07.2015 року по 09.03.2016 року (а.с.6), протоколом засідання ЦЛКК ХР ТБ №89 від 07.03.2017 року (а.с.7), протоколом засідання ЦЛКК ХР ТБ №5 від 10.01.2018 року (а.с.8), довідкою МСЕК №0952077 про встановлення другої групи інвалідності (а.с.9).

Крім того, у період часу з вересня 2012 року по травень 2018 року позивачем на сплату аліментів на неповнолітніх дітей було перераховано24369,33 гривень.

У відповідності з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме звільнення ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за період часу з вересня 2012 року по травень 2018 року включно у розмірі 44918,39 гривень.

Щодо позовних вимог про зміну розміру аліментів, то суд приходить до наступного.

Оскільки, позивачу 14.05.2018 року встановлено другу групу інвалідності (повторно) (а.с.9), йому призначено державну соціальну допомогу в розмірі 1452 гривень на місяць (а.с.12). Вказана допомога є єдиним джерелом доходу позивача, оскільки в силу свого захворювання він не має можливості працювати. Це підтверджується довідкою №319 Млинівської центральної районної поліклініки, згідно якої ОСОБА_1І перебуває на обліку в лікаря-фтізіатра та в звязку з постійним масивним бациловиділенням становить небезпеку для оточуючих (а.с.10).

Встановлений розмір аліментів, згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 08 листопада 2012 року перевищує дві третини доходу позивача.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України)

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним погіршення матеріального становища батька, може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

За таких обставин, суд вважає, що необхідно позов в цій частині задоволити, зменшивши розмір стягуваних аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, а саме визначити розмір аліментів у частці заробітку (доходу). Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам дітей та приписам ч.3 ст. 181 СК України. Визначення до стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) позивача, на думку суду, буде достатнім з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами та підтвердженням врахування інтересів всіх учасників даних правовідносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Позивач ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи, що підтверджується наданою ним довідкою МСЕК №0952077, тому його звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин,с удові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 84, 180-183, 184, 191, 195, 197 СК України, ст. ст.4, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 265, 268, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та скасування заборгованості по аліментам задоволити частково.

Звільнити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4) від сплати заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа №1705/3138/2012 від 27 листопада 2012 року.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, які стягуються на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду від 08 листопада 2012 року.

Стягувати з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист №1705/3138/2012 від 27 листопада 2012 року, виданий на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області визнати таким, що не підлягає виконанню з дня набрання цим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.01.2019 року.

Суддя: