РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1115/18

Провадження № 2/700/70/19

24 січня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/1115/18 провадження №2/700/70/19 за позовом ОСОБА_1 до Погибляцької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Погибляцької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Погибляк Лисянського району Черкаської області померла її мати - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка, загальною площею 2,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Погибляцької сільської ради. Як спадкоємець вона фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала разом із нею. Звернувшись до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті її матері ОСОБА_2.

Позивач у підготовче судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із клопотанням, в якому просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Погибляк Лисянського району Черкаської області померла мати позивача - ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 06.08.2014 року.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок із надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та земельна ділянка, загальною площею 2,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Погибляцької сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого 14.02.2003 року.

Позивач як спадкоємець бажає оформити спадщину після смерті матері.

Як вбачаться із довідок Погибляцької сільської ради Лисянського району Черкаської області від 17.09.2018 року № 245, 246, ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_2 проживала разом із нею та поховала її за власні кошти, таким чином вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала на момент смерті спадкодавця разом із ним.

Згідно з довідкою Погибляцької сільської ради Лисянського району Черкаської області за ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року рахується житловий будинок із надвірними спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0,42 га, що належить Погибляцькій сільській раді і перебувала у користуванні померлої. Документи на оформлення житлового фонду не видавалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Погибляцької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Погибляцької сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 14.02.2003 року на ім'я ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Бесараб