Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 757/3831/16-ц

провадження № 61-19386св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Народна позика»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Народна позика» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2016 року у складі судді Литвинової І. В. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Рейнарт І. М.. Кирилюк Г. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

29 січня 2016 позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Народна позика» (далі - ТОВ ФК «Народна позика») про витребування майна з чужого незаконного володіння, яке знаходилося у приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням збільшених (уточнених) позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що за договором позички приміщення, укладеним між ним та ОСОБА_2 , користувався приміщенням за вказаною адресою, зберігаючи у ньому власні транспортні засоби та речі широкого вжитку. Наприкінці січня 2015 року, приїхавши до будівлі, позивач виявив, що замки змінені, йому вдалося дізнатися, що домоволодіння належить ТОВ «ФК «Народна позика», яке в добровільному порядку майно не повернуло. Таким чином, позивач був позбавлений права власності на майно, що знаходилося у приміщенні домоволодіння. Позасудовим шляхом залагодити конфлікт не вдалося, тому позивач звернувся до суду.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Народна позика», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ «ФК «Народна позика» на користь ОСОБА_1 належне йому на праві власності рухоме майно, а саме: автомобіль, FORD EXPLORER, державний номерний знак НОМЕР_1 , справний і в комплект - 1 шт, мотоцикл YAMAHA XY, 1985 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ,VIN011990 з багажником, справний, в комплекті у чохлі - 1 шт, причіп для перевезення мотоцикла NEPTUN-SORELPOL, рік виробництва 2008, польський державний номерний знак НОМЕР_3 , № VIN НОМЕР_9, справна і в комплекті - 1 шт; причіп кемпінговий TABBERT 227С, рік виробництва 2000, польський державний номерний знак НОМЕР_4 , № VIN НОМЕР_5 , справна і в комплекті - 1 шт; причіп вантажний MEINERS BZG 2500, рік виробництва 1998, польський державний номерний знак НОМЕР_6 , № VIN НОМЕР_7 , справна і в комплекті, завантажена інвентарем вживаним в тому числі: туалет та душ літні в комплекті, 2 намети складані великі на стальному каркасі розміром 6x12 м., конструкція та чаша басейну літнього великого розміром 5x10 м, шланги до поливу, знаки дорожні та інші «кемпінг» в асортименті, ковролін зелений тощо - 1 шт; велосипед EXTREME 200А вживаний - 1 шт; велосипед FORMULA DYNAMITE вживаний - 1 шт; велосипед FORMULA DAKAR вживаний - 1 шт; пральна машина ARDO вживана - 1 шт; електрогенератор бензиновий 2800 Вт вживаний - 1 шт; водонагрівач електричний ASTON waterway на 80 л. зі шлангами вживаний - 1 шт; мийка електрична автомобільна KARCHER К2.75 в комплекті зі шлангом, робочим наконечником і аксесуарами вживана - 1 шт; комплект супутникового телебачення: 2 приймача (в тому числі один CYFRA+), антена з конвертером, кабель, телевізор кольоровий 14 - вживані - 1 шт; шафа електророзподільна зі збіркою запобіжників та лічильником трифазним вживана - 1 шт; перфоратор TITAN вживаний - 1 шт; перфоратор HITACHI вживаний - 1 шт; пилосос ALASKA вживаний 1 шт; намети літні на каркасі для кемпінгу вживані - 5 шт; кофри з комплектами інструментів: молотки, пилки, викрутки, стамески, плоскогубці, свердла тощо (великий та середній) вживані - 2 шт; кабелі електричні для зовнішнього використання з розетками вживані - 500 м.; великий набір вживаної електроарматури для внутрішнього і зовнішнього використання: світильники (у тому числі LED та SOLAR), розетки, вимикачі, перехідники, лампочки розжарювання та енергозберігаючі тощо - комплект; подовжувачі різної довжини вживані - 8 шт; набір садового інвентарю - лопати, граблі, сапи тощо вживані - 1 комплект; електрокоса вживана - 1 шт; мотокоса вживана - 1 шт; парасоль садовий великий с підставкою з бетону вживаний - 1 шт; парасоль пляжний середній з підставою з пластику вживаний - 4 шт; драбина велика монтажна телескопічна вживана - 1 шт; драбина середня садова розкладна вживана - 1 шт; контейнер на сміття великий на коліщатках для зовнішнього використання вживаний - 1 шт; фотозбільшувач «Ленінград» вживаний - 1 шт; ковролін зелений вживаний - 100 кв. м; комплект малярних та інших матеріалів для ремонту: пензлі, шпателі, фарби, розчинники, силікон, скоч тощо - 1 комплект; багажники велосипедні до автомобіля нові - 2 шт; садові крісла пластикові з покриттям текстильним вживані - 2 шт; куртка - вітрівка оранжева вживана - 3 шт; набір вживаних предметів для розваг та активних ігор на свіжому повітрі: м`ячі, ракетки, мангали тощо - 1 шт; комплект з 2 антен до спрямованого бездротового Інтернету Ubiquiti NanoStation Loco та роутер до них, вживані - 1 комплект; зінтегровані фільтр пісочний 50 кг та насос до великого басейну літнього з комплектом шлангів та аксесуарів, вживані - 1 шт; туалет туристичний PORTA РОТТІ вживаний - 1 шт; комплект «відро-водопад» зі шлангом та краном, що прикріплене на стіні у душовій кімнаті - 1 шт; комплект душ зі шлангом та змішувач, що прикріплені на стіні у душовій кімнаті разом з кріпленням - 1 шт; дві шайки банні дерев`яні з кухликом, 6 шапок банних вживаних - 1 комплект; електровимикачі, розетки та світильники тощо, встановлені в різних приміщеннях у будинку лазні, в тому числі вологозахищені - 30 шт; піч газова 4-конфорочна з 2-ма балонами газовими, малим марки Malice на 7 л та великим стандартним на 21 л вживані - 1 шт; шафка зі змішувачем і зливом кухонним вживані - 1 шт; набір господарського інвентаря: посуд до їжі та чаю, каструлі, чайник середній, електрична плитка 1-конфорочна, 2 електричні чайники, електричний вентилятор, ковбики, ємності д/води, міси д/прання, контейнери д/білизни, аксесуари до туалету тощо -1 комплект; шафи легкі текстильні на 5 полок на коліщатках ІКЕА - 4 шт; коробки з запакованими продовольчими товарами: напої безалкогольні та пиво, батончики шоколадні, чіпси тощо 3 коробки; стіл садовий простокутний скляний з отвором під парасоль вживаний - 1 шт; лавка садова чорний металевий каркас, дерев`яне сидіння вживана - 1 шт; ліжко складане червоне вживане - 1 шт; тумбочка кутова дерев`яна вживана - 1 шт; обігрівачі електричні вентиляторні вживані - 4 шт; обігрівач електричний конвекторний вживаний - 1 шт; стіл обідній квадратний сірий на ніжках з нержавіючої сталі вживаний - 1 шт; піч мікрохвильова Elenberg вживана - 1 шт; стільці прості дерев`яні складані ІКЕА вживані - 4 шт; сміттєві відра малі та середні вживані - 4 шт; матрац пружинний розміром 120x180 вживаний - 1 шт; стіл для письма низ чорний, верх - під березу, вживаний - 1 шт; телевізор LCD бездротовий wi-fi LG 15''/38см в комплекті вживаний - 1 шт; телевізор звичайний (електронно-променева трубка) Panasonic 21" вживаний - 1 шт; принтер HP 1100А з вбудованим сканером в комплекті з кабелями вживаний - 1 шт; стілець чорно-сірий офісний вживаний - 1 шт; шафи кухонні різні вживані - 3 шт.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач без достатніх на те підстав, зберігає майно позивача. Місцевий суд на підтвердження належності транспортних засобів сім`ї позивача взяв до уваги копії та переклади технічних паспортів до транспортних засобів, а також те, що відповідач визнав, що майно не належить йому, будь-хто інший, крім позивача, свої права на транспортні засоби та інші речі не заявляв.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ ФК «Народна позика» задоволено частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2016 року змінено, виключено з мотивувальної і резолютивної частини рішення посилання на належність майна ОСОБА_1 на праві власності. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що фактично відповідач є особою, якій третя особа, зберігач ОСОБА_2 вимушено передав речі, зазначені у договорі на зберігання. Одночасно ухвала суду апеляційної інстанції містить зауваження про те, що посилання суду на статтю 1212 ЦК України є помилковим, оскільки позивач не є власником зазначених речей, що відповідно до статті 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частини рішення посилання на належність майна ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року представник ТОВ ФК «Народна позика»подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а у справі прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ТОВ ФК «Народна позика»мотивована тим, що суд апеляційної інстанції самостійно, в порушення статті 303 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог та змінив підставу позову. Змінивши рішення місцевого суду послався на те, що зберігач ОСОБА_4 вимушено передав відповідачу речі, зазначені у договорі зберігання та безпідставно застосував норми закону, якими регулюється питання правовідносини на підставі договору зберігання. Представник заявника вказував також, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позички, а не договір зберігання.

Доводом касаційної скарги також є те, що позивачем не доведено наявність у нього права власності на спірне майно, що було підставою для звернення з позовом.

Узагальнені доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

ОСОБА_1 у поданих запереченнях на касаційну скаргу зазначав, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими. Вказував, що спірні транспортні засоби зареєстровані за його дружиною проте попри ту обставину, що вона проживає разом із позивачем у Польщі вони спільно користуються ними. Речі широкого вжитку належать Фонду «Майдан» єдиним членом правління якого є позивач, а тому він розпоряджається цим майном на власний розсуд.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Печерського районного суду міста Києва.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20 квітня 2018 року справу № 757/3831/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що між позивачем ОСОБА_5 та третьою особою ОСОБА_2 укладено договори позички приміщення від 01 жовтня 2014 року, згідно з якими позивач прийняв від ОСОБА_2 у тимчасове безоплатне користування приміщення «лазня» (окрема двоповерхова будівля, площею 250 кв. м) та приміщення «гараж» (площею 80 кв. м у триповерховій житловій будівлі), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Цього ж дня 01 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Юріївка, за місцем розташування домоволодіння, позивачем та третьою особою ОСОБА_2 складено акти приймання-передачі будівлі від 01 жовтня 2014 року, як додатки до договорів позички приміщення.

Відповідно до акту приймання-передачі будівлі від 01 жовтня 2014 року, користувач (позивач ОСОБА_1 ) використовує приміщення гаражу для зберігання майна: автомобіля FORD EXPLORER, державний номерний знак НОМЕР_1 , № VIN НОМЕР_13, мотоцикла YAMAHA XV, державний номерний знак НОМЕР_2 , № НОМЕР_8 у чохлі, причепу до мотоцикла NEPTUN, державний номерний знак НОМЕР_3 , № VIN НОМЕР_9 , чотирьох шин автомобільних літніх R18.

Позивач 01 жовтня 2014 року уклав з третьою особою ОСОБА_3 договір відповідального зберігання, яким визначено, що ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 на відповідальне неоплатне зберігання матеріальні цінності, а саме: автомобіль FORD EXPLORER, державний номерний знак НОМЕР_1 , № VIN НОМЕР_13, причеп до мотоцикла NEPTUN, державний номерний знак НОМЕР_3 , № VIN НОМЕР_9, мотоцикл YAMAHA XV, державний номерний знак НОМЕР_2 , № VIN НОМЕР_10 та причіп вантажний MEINERS BZG 2500, державний номерний знак НОМЕР_11 , № VIN НОМЕР_7 . Згідно з договором зберігання, передача-приймання майна на зберігання підтверджується сторонами підписання самого договору.

ТОВ ФК «Народна позика» є власником земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0073, площею 0,137 га), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 34681341 від 10 березня 2015 року, а також домоволодіння, об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 769,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 34680097 від 10 березня 2015 року.

Представник відповідача, вказав, що після того, як ТОВ ФК «Народна позика» набуло у власність вказане вище нерухоме майно, з`ясувалося, що на його території знаходиться певна кількість рухомого майна. До ТОВ «ФК «Народна позика» звернувся позивач та вказав, що рухоме майно, яке знаходиться у приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , є його власністю. Представники ТОВ «ФК «Народна позика» зазначили, що у випадку надання позивачем документів, що підтверджують право власності на рухоме майно, ТОВ ФК «Народна позика» не заперечує передати дане майно, однак, такі документи надані не були.

Судами встановлено, що позивачем надано належним чином засвідчену копію та переклад технічного паспорту на транспортний засіб Ford Explorer (державний номерний знак: НОМЕР_12 № VIN НОМЕР_13 ), належним чином засвідчену копію та переклад технічного паспорту № НОМЕР_14 на транспортний засіб причепа до мотоцикла Neptun (державний номерний знак: НОМЕР_3 № VIN НОМЕР_9 ; належним чином засвідчену копію та переклад технічного паспорту серії НОМЕР_16 на транспортний засіб мотоцикл Yamaha (державний номерний знак: НОМЕР_17 у чохлі); належним чином засвідчену копію та переклад технічного паспорту № НОМЕР_18 на транспортний засіб «PRZYCZEPA SPECJALNA KEMPINGOVA», належним чином засвідчену копію та переклад технічного паспорту № НОМЕР_19 на транспортний засіб «PRZYCZEPA CIEZAROMA»; належним чином засвідчену копію та переклад договору купівлі-продажу автомобіля від 10 липня 2014 року, належним чином засвідчену копію та переклад договору купівлі-продажу автомобіля від 19 жовтня 2013 року; належним чином засвідчену копію митної декларації від 24 вересня 2014 року; належним чином засвідчену копію митної декларації від 13 липня 2014 року; належним чином засвідчену копію митної декларації від 28 квітня 2014 року; належним чином засвідчену копію митної декларації від 15 червня 2014 року, якими підтверджується володіння, користування та розпорядження позивачем транспортних засобів, які він просить витребувати у відповідача.

У технічних паспортах вказано ОСОБА_6 , яка є дружиною позивача, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_20 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Правилом частини першої статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 37 - 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зроблено висновок, що «предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15-ц (провадження № 61-4812св18) вказано, що «застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Суди встановили, що власниками спірних транспортних засобів є ОСОБА_7 , яка є дружиною позивача та Фонд «Майдан», єдиним членом правління якого також є позивач.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що місцевий суд зробив необґрунтований висновок про витребування спірного майна відповідно до статті 387 ЦК України на користь особи, яка не є його власником.

Щодо висновків суду апеляційної інстанції Верховний Суд виходить з наступного.

Судами встановлено, що 01 жовтня 2014 року позивач уклав з третьою особою ОСОБА_3 договір відповідального зберігання, яким визначено, що ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 на відповідальне неоплатне зберігання матеріальні цінності, а саме: автомобіль FORD EXPLORER, державний номерний знак НОМЕР_1 , № VIN НОМЕР_13, причеп до мотоцикла NEPTUN, державний номерний знак НОМЕР_3 , № VIN НОМЕР_9 , мотоцикл YAMAHA XV, державний номерний знак НОМЕР_2 , № VIN НОМЕР_10 та причіп вантажний MEINERS BZG 2500, державний номерний знак НОМЕР_11 , № VIN НОМЕР_7 . Договір укладено строком до 31 грудня 2015 року.

ОСОБА_1 , в свою чергу передав на зберігання майно за актом приймання передачі від 01 жовтня 2014 року ОСОБА_2 .

На час укладення вказаних договорів ОСОБА_2 був власником домоволодіння та земельної ділянки.

Судами правильно встановлено, що представник відповідача, вказав, що після того, як ТОВ ФК «Народна позика» набуло у власність вказане вище нерухоме майно, з`ясувалося, що на його території знаходиться певна кількість рухомого майна. До ТОВ «ФК «Народна позика» звернувся позивач та вказав, що рухоме майно, яке знаходиться у приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , є його власністю.

Представники ТОВ «ФК «Народна позика» зазначали, що у випадку надання позивачем документів, що підтверджують право власності на рухоме майно, ТОВ ФК «Народна позика» не заперечує передати дане майно.

Колегія суддів погоджується із з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову у зв`язку із тим, що ТОВ ФК «Народна позика» зобов`язана передати позивачу - володільцеві речей, рухоме майно, що знаходиться на території домоволодіння, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до яких належить право володіння.

Глава 66 ЦК України декларує положення про зберігання, у частині першій статті 936 якої визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до частини першої статті 942 ЦК України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

З огляду на вищенаведене та те, що вимоги про витребування рухомого майна, яке є предметом цього спору та належить дружині позивача та організації, єдиним членом правління якого є ОСОБА_1 , та з огляду на ту обставину, що до відповідача вимог з приводу його витребування більш ніхто не заявляв, майно перебуває на території домоволодіння, право власності на яке перейшло до позивача від ОСОБА_2 з яким у позивача склалися договірні відносини, суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення місцевого суду у цій справі, належним чином встановивши обставини у ній, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність його зміни шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частини рішення посилання на належність майна ОСОБА_1 та наявності підстав для витребування спірного майна у відповідача, який його утримує без достатньої правової підстави.

Доводи касаційної скарги, щодо того, що суд апеляційної інстанції самостійно, в порушення статті 303 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог та змінив підставу позову не заслуговують на увагу з огляду на таке.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно підкреслює цінність та важливість дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися правова визначеність та повага до суду. В той же час «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Beles and Others v. the Czech Republic, заява № 47273/99, § 50-51, 69); «Волчі проти Франції» (Walchli v. France, заява № 35787/03, § 29).

При проведенні оцінювання Європейський суд з прав людини часто наголошує на питаннях «правової визначеності» та «належного здійснення правосуддя» як на двох основних елементах для проведення розмежування між надмірним формалізмом та прийнятим застосуванням процесуальних формальностей. Зокрема, Європейський суд з прав людини виходить з того, що є порушенням права на доступ до суду, коли норми не переслідують цілі правової визначеності та належного здійснення правосуддя та утворюють свого роду перепону, яка перешкоджає вирішенню справи учасників судового процесу по суті компетентним судом (див., наприклад, рішення у справах «Карт проти Туреччини» (Kart v. Turkey [ВП], заява № 8917/05, § 79; «Ефстатіу та інші проти Греції» (Efstathiou and Others v. Greece, заява № 36998/02, § 24; «Ешим проти Туреччини» (Esim v. Turkey, заява № 59601/09, § 21).

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Інші доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки доказів та встановлених судами обставин, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року та залишення в силі рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2016 року у незміненій ним частині, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 березня 2017 року зупинено виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2016 року року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року до закінчення касаційного провадження.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Народна позика» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2016 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк І. М. Фаловська