П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 755/13316/17

Номер провадження 22-ц/824/10884/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Соколової В. В., Суханової Є. М.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року, постановлену під головуванням судді Чех Н.А., у справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про видачу дублікату виконавчого листа, боржник: ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

У січні 2010 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 31-9FQ/09-2006И від 26 вересня 2006 року в розмірі (з урахуванням уточнень) 431 726 доларів США 99 центів, що за курсом НБУ станом на 03 червня 2010 року становить 3 421 695 грн. 42 коп., а також сплаченого судового збору.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2010 року (том І а.с. 70-71) позов АКІБ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 31-9FQ/09-2006И в розмірі 431 726 доларів США 99 центів, що за курсом НБУ станом на 03 червня 2010 року становить 3 421 695 грн. 42 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» судові витрати: судовий збір у розмірі 1 700 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року (том І а.с. 231-234) задоволено частково заяву ПАТ «Дельта Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 , про заміну сторони, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, змінено сторону стягувача АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому листі № 2-1177/1-10, виданому Дніпровським районним судом міста Києва 13 липня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 3 421 695 грн. 42 коп. та судові витрати в розмірі 1 820 грн.

У вересні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-1177/1.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року заяву ПАТ «Дельта Банк», боржник: ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без задоволення (том ІІ а.с.76-78).

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 05 січня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» направив апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що постановлена ухвала є незаконною, необґрунтованою, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Скаржник зазначає, що лише на початку 2016 року під час внутрішньобанківської перевірки в АТ «Дельта Банк» було встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 26 вересня 2006 року рішенням суду була стягнута з боржника. Крім того, банком виявлено, що 26 червня 2013 року постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 від 26 вересня 2006 року в сумі 3 423 515 грн. 42 коп. було повернуто стягувачеві.

Разом з тим, оригінал виконавчого документу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 липня 2010 року №2-1177/1 від АКІБ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» не передавався, на підтвердження чого надано довідку, а, отже, наявні підстави вважати виконавчий лист втраченим.

Відмова суду першої інстанції у задоволенні заяви фактично позбавила АТ «Дельта Банк» права на виконання судового рішення, гарантованого Конституцією України.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року скасовано, заяву про видачу дубліката виконавчого листа задоволено, видано дублікат виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва від 13 липня 2010 року у справі №2-1177/1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «УкрСиббанк» заборгованості по кредитному договору №0 від 26 вересня 2006 року в сумі 3 423 515 грн. 42 коп. (том ІІ а.с.130-133).

Постановою Верховного Суду від 19 червня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Глівінського А. І. задоволено частково, постанову Апеляційного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том ІІ а.с.195-199).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено правонаступництво процесуальних прав скаржника - ПАТ «Дельта Банк», у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» було допущено до участі в судовому засіданні (т. ІІ а.с. 235).

У судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Інвест Кредо» - адвокат Гайдаш О. В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, з підстав викладених у ній.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Глівінський А. І. заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення з підстав її необґрунтованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, вислухавши доводи представника скаржника та представника боржника, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що виконавчий лист до АКІБ «УкрСиббанк» не надходив та не доведено, що ПАТ «Дельта Банк» зверталось до АКІБ «УкрСиббанк» з метою з`ясування місцезнаходження виконавчого листа, питання щодо можливості його повторного пред`явлення до виконання. Крім того, відсутня інформація стосовно того, чи перебуває на даний час виконавчий лист на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції не зміг дійти висновку, що оригінал виконавчого листа втрачено, і відповідно існують підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Приписами ч. 1 ст. 370 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) встановлено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) визначено строки, протягом яких виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Правилами статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, а саме у разі якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Так, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 31-9FQ/09-2006И від 26 вересня 2006 року в розмірі 431 726 доларів США 99 центів, що станом на 03 червня 2010 року еквівалентно 3 421 695 грн. 42 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким первісний кредитор відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, зокрема за договором про надання споживчого кредиту № 0 (31-9FQ/09-2006И) від 26 вересня 2006 року.

26 червня 2013 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час винесення постанови) (боржник - фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку).

На підставі постанови правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», за яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» було розпочато процедуру ліквідації банку.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року замінено сторону стягувача АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому листі № 2- 1177/1-10, виданому Дніпровським районним судом міста Києва 13 липня 2010 року.

З відповіді Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, наданої на запит ПАТ «Дельта Банк», вбачається, що 26 червня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, копію якої разом з оригіналом виконавчого документу направлено на адресу стягувача. Станом на 30 листопада 2016 року вищевказаний виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив.

05 грудня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» зверталося до ПАТ «УкрСиббанк» із запитом про надання інформації щодо перебування вищезазначеного виконавчого документа. Разом з тим, даний запит залишений поза увагою ПАТ «УкрСиббанк».

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що на адресу ПАТ «УкрСиббанк» надходили оригінал виконавчого листа № 2-1177/1-10 разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 червня 2013 року.

Таким чином, право вимоги за кредитним договором № 31-9FQ/09-2006И від 26 вересня 2006 року перейшло до ПАТ «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, тоді як виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вищевказаним кредитним договором постановою державного виконавця від 26 вересня 2013 року був повернутий первісному стягувачу, тобто ПАТ «УкрСиббанк». У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надходження виконавчого документу на адресу останнього.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що скаржник був позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчий документ до виконання у строки, встановлені законом, з огляду на те, що йому не було відомо про повернення виконавчого документу. Крім того, оригінал виконавчого документу не надходив ні на адресу ПАТ «УкрСиббанк», ні на адресу ПАТ «Дельта Банк».

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності доказів на підтвердження звернення ПАТ «Дельта Банк» до АКІБ «УкрСиббанк» з метою з`ясування наявності виконавчого листа у останнього, можливості його повторного пред`явлення до виконання в повному обсязі спростовується матеріалами справи.

З відповіді державного виконавця вбачається, що станом на 30 листопада 2016 року виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив, а тому висновки суду першої інстанції у частині відсутності відомостей щодо перебування виконавчого листа на виконанні в органах державної виконавчої служби також не відповідає дійсним обставинам справи.

Крім того, з додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» відступило на користь ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 0 (31-9FQ/09-2006И) від 26 вересня 2006 року, а тому колегія суддів приходить до висновку, що кредитний договір № 0 та № 31-9FQ/09-2006И є одним кредитним договором, за яким рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 431 726 доларів США 99 центів, що станом на 03 червня 2010 року еквівалентно 3 421 695 грн. 42 коп. І саме на виконання вищевказаного рішення суду заявник просить видати дублікат виконавчого листа.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване судове рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-1177/1-10, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 13 липня 2010 року на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 (31-9FQ/09-2006И) у розмірі 431 726 доларів США 99 центів, що за курсом НБУ станом на 03 червня 2010 року становить суму у розмірі 3 421 695 грн. 42 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Соколова

Є. М. Суханова