ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Харків

справа № 635/5906/17

провадження № 22-ц/818/209/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової О.В., Пилипчук Н.П.,

секретарів Прологаєвої А.Д., Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: Голова Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткін Сергій Володимирович, який діє в інтересах члена громадської організації «Наука, освіта та правозахист» ОСОБА_2,

Відповідач: Русько-Тишківська сільська рада Харківського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2018 року, постановлену суддею Токарєвою Н.М.,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року Голова Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткін С.В., який діє в інтересах члена громадської організації «Наука, освіта та правозахист» ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними щодо поширення недостовірної інформації.

12 грудня 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити відповідачу чи будь-яким іншим особам надавати дозвіл на виготовлення технічної документації, відчуження або передачу в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, з кадастровим номером НОМЕР_1.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2018 року заяву позивача задоволено. Забезпечено позов шляхом заборони Русько-Тишківській сільській раді Харківського району Харківської області чи будь-яким іншим особам надавати дозвіл на виготовлення технічної документації, відчуження або передачу в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, з кадастровим номером НОМЕР_1, до розгляду справи по суті.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у разі невжиття таких заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена внаслідок неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Вважає, що оскільки позивач звернувся з позовом немайнового характеру та ним не заявлено жодної позовної вимоги стосовно земельної ділянки щодо якої вжито заходи забезпечення позову, суд безпідставно задовольнив заяву про забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходило.

В судове засідання позивач не з"явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином 26 грудня 2018 року (а.с.233). На адресу апеляційного суду надіслав заяви в яких просив перенести розгляд справи, при цьому матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов'язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи, проте зобов'язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань.

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов'язків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судова колегія з врахуванням зазначених обставин, з огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до апеляційного суду 11 вересня 2018 року, вважає за можливе розглянути її за відсутності позивача, оскільки вирішується процесуальне питання, яке не впливає на вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2017 року Голова Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткін Сергій Володимирович, який діє в інтересах члена громадської організації «Наука, освіта та правозахист» ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними щодо поширення інформації 21.06.2017 року.

12 грудня 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити відповідачу чи будь-яким іншим особам надавати дозвіл на виготовлення технічної документації, відчуження або передачу в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, з кадастровим номером НОМЕР_1.

В обгрунтування своєї заяви Вяткін С.В. посилався на можливе ускладнення виконання рішення суду у разі надання відповідачем земельної ділянки у користування іншим особам, а також у разі її приватизації іншими особами.

Свої заперечення на відзив відповідача на позовну заяву Вяткін С.В. також обгрунтовував поширенням недостовірної інформації відповідачем.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Звертаючись з даним позовом, Голова Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткін С.В., який діє в інтересах члена громадської організації «Наука, освіта та правозахист» ОСОБА_2 просив:

визнати неправомірними дії відповідача щодо поширення інформації 21.06.2017 року, яка полягала в тому, що відповідач у своїй відповіді не повідомив коли і кому було виділено дану територію.

Як стверджує позивач дана територія була вільна, тому інформація відповідача є недостовірною, саме це він просив суд визнати.

Жодних прав на земельну ділянку, яка є предметом забезпечення позову, позивач у даній справі не заявляв.

Отже, на думку колегії суддів, невжиття заходів забезпечення позову та вирішення спору на користь позивача щодо визнання неправомірними дій відповідача про поширення недостовірної інформації, ніяким чином не може вплинути на статус земельної ділянки і зробити неможливим виконання рішення суду.

Дійшовши висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, суд на вказане уваги не звернув, не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з'ясував співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

При вирішенні даного питання підлягало врахуванню обсяг та зміст позовних вимог та категорія спору.

За таких обставин, суд вжив заходи забезпечення позову з порушенням норм процесуального права. Ухвала підлягає скасуванню, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки вона не співмірна з заявленими позовними вимогами, взагалі їх не стосується і не може зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява позивача про повернення справи до суду першої інстанції підлягає задоволенню. Справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2018 року - скасувати. В задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І.Колтунова

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 25 січня 2019 року