Єдиний унікальний номер 741/1150/18
Провадження № 2/741/155/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 23 січня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Макіївської об'єднаної громади в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області про тлумачення заповіту та визнання права власності на земельні ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй на підставі державного акта серії НОМЕР_2 земельні ділянки площами 2,77 га, кадастровий номер НОМЕР_4, та 0,18 га, кадастровий номер НОМЕР_3 які призначені для ведення особистого селянського господарства та розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Він (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, посвідченим 31 липня 2009 року секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, за яким остання заповіла йому належне їй право на земельну частку (пай) в КСП імені Щорса, підтверджену державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, яку виділено в натурі - земельні ділянки на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, спадщину прийняв. Нотаріус відмовив йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки у зв'язку із тим, що майно, яке вказане у заповіті від 31 липня 2009 року не відповідає фактичному майну в наявності. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 втрачений.

ОСОБА_1 просив суд:

- здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_3 31 липня 2009 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області Пасічник В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 53, в частині того, що цей заповіт стосується земельної ділянки загальною площею 2,95 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 22 грудня 2003 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 15 грудня 2003 року за № 436, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 315;

- визнати за ним право власності на земельні ділянки площами 2,77 га, кадастровий номер НОМЕР_4, та 0,18 га, кадастровий номер НОМЕР_3 які призначені для ведення особистого селянського господарства та розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без його участі.

У судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов ОСОБА_1 визнає, просив його задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 за життя набула право власності на земельні ділянки площами 2,77 га, кадастровий номер НОМЕР_4, та 0,18 га, кадастровий номер НОМЕР_3 які призначені для ведення особистого селянського господарства та розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. 22 грудня 2003 року на її ім'я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, що підтверджується копією відповідного державного акта (а.с. 16) та копією повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 5 липня 2018 року (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З матеріалів справи вбачається (а.с. 9-11), що ОСОБА_3:

- 30 січня 2001 року склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_2;

- 31 липня 2009 року склала заповіт, яким належний їй житловий будинок та присадибну земельну ділянку, що знаходиться біля будинку за адресою: АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_2;

- 31 липня 2009 року склала заповіт, яким належне їй право на земельну частку (пай) в КСП ім. Щорса, підтверджене державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, яку виділено в натурі - земельні ділянки на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, заповіла ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 травня 2018 року на ім'я ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 30 січня 2001 року, що підтверджується копією спадкової справи № 106/2017 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 37-67).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площами 2,77 га, кадастровий номер НОМЕР_4, та 0,18 га, кадастровий номер НОМЕР_3 які призначені для ведення особистого селянського господарства та розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у зв'язку із тим, що майно, вказане в заповіті, посвідченому 31 липня 2009 року секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, не відповідає фактичному майну в наявності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 517/02-31 від 24 липня 2018 року (а.с. 18).

Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Частиною 3 ст. 213 ЦК України передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять. Їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за заповітом, посвідченим 31 липня 2009 року секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області Пасічник В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 53, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,95 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належала їй (ОСОБА_3.) на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 22 грудня 2003 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 15 грудня 2003 року за № 436, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 315.

З матеріалів справи вбачається, що оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 втрачено, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 19).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, ураховуючи визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за його рахунок.

Керуючись ст.ст. 213, 328, 392, 1223, 1254, 1256, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_3 31 липня 2009 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області Пасічник В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 53, в частині того, що цей заповіт стосується земельної ділянки загальною площею 2,95 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 22 грудня 2003 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 15 грудня 2003 року за № 436, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 315.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, право власності на земельні ділянки площами 2,77 га, кадастровий номер НОМЕР_4, та 0,18 га, кадастровий номер НОМЕР_3 які призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належали ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 22 грудня 2003 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 15 грудня 2003 року за № 436, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 315, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв