Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 766/12519/16-ц

провадження № 61-34378св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 29 травня 2017 року у складі колегії суддів: Майданіка В. В., Кутурланової О. В., Орловської Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

Позов обґрунтувала тим, що з 01 березня 2003 року з вона перебуває у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 . Під час шлюбу вони придбали автомобіль «Кia Sportage», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було зареєстровано 30 серпня 2008 року за відповідачем. Отже, автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила поділити спільне майно подружжя, за яким виділити їй на праві приватної власності Ѕ частини транспортного засобу «Кia Sportage», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, що є її обов`язком відповідно до статті 60 ЦПК України, на підтвердження погашення кредиту спільними грошовими коштами подружжя, тому спірне майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2017 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 березня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Здійснено розподіл майна, виділено ОСОБА_2 на праві приватної власності 4663/10000 частини транспортного засобу «Кia Sportage», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що належність майна до спільної сумісної власності визначається не тільки фактом придбання майна під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

04 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що при вирішенні справи суд апеляційної інстанції не встановив фактичних обставин справи, не надав належної уваги тому, що кошти, на які придбане спірне майно, є кредитними та сплачувались ОСОБА_2 . Висновки суду апеляційної інстанції побудовані лише на поясненнях позивача, не враховані доводи відповідача, що суперечить принципу рівності у доказуванні між сторонами процесу.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

01 березня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 76 у відділі РАГС Суворовського районного управління юстиції в м. Херсоні.

Згідно з копією договору купівлі-продажу від 22 серпня 2008 року № 64, укладеного між продавцем ТОВ «Український автомобільний Холдинг» та покупцем ОСОБА_2 , продавець зобов`язується передати покупцеві після повної оплати у власність автомобіль «Кia Sportage», вартість автомобіля 144 600 грн. Покупець зобов`язується прийняти автомобіль та сплатити за нього відповідну суму коштів шляхом внесення на рахунок продавця 100 % вартості автомобіля.

Право власності на товар переходить до покупця після виконання умов пунктів 1.1, 1.2. та підписання акта прийому-передачі автомобіля.

За актом прийому-передачі від 22 серпня 2008 року № 253/1 продавець передав, а покупець прийняв указаний автомобіль.

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру в Херсонській області Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2016 року за № 31/21/8-2633, транспортний засіб «Кia Sportage», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 30 серпня 2008 року за ОСОБА_2 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2017 року шлюб, укладений 01 березня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано, рішення набрало законної сили 07 квітня 2017 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положення частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, спільне майно подружжя, за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з врахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.

Згідно з частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, яке є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

За загальним правилом застосування презумпції спільної сумісної власності, визначеної статтею 60 СК України, майно, одержане одним із подружжя як набувачем за договором, що укладений під час перебування набувача в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Судами встановлено, що спірне майно набуте сторонами за час перебування у шлюбі.

Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного про те, що наявність у подружжя спільних боргових зобов`язань є підставою для їх поділу, а не визнання за одним із подружжя прав на частину спільного сумісного майна.

Вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що за спільні кошти подружжя сплачено за автомобіль «Кia Sportage», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 93,27 % його вартості, а саме: 27 703 грн 02 коп., залишок склав 6,73 %, що становило 46 195 грн 66 коп. (99 004 грн 98 коп - 52 809 грн 32 коп.), з яких відповідач вже сплатив з особистих коштів за період з 01 грудня 2015 року по 03 травня 2017 року 8 196 грн 96 коп. (з яких 7 593 грн 73 коп. - заборгованість за кредитом та 603 грн 23 коп. - проценти), залишок склав 37 998 грн 70 коп.

Апеляційний суд врахував сплату кредитних коштів відповідачем та зменшив частку позивача у спільній власності на автомобіль «Кia Sportage», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки доказів та встановлених судами обставин, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 29 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець