КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7959/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Мостової Г.І., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Вячеслава Анатолійовича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Вячеслава Анатолійовича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,2194 га з кадастровим номером :01:001:0023, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. 07 серпня 2014 року ОСОБА_2 уклала з ТОВ Агрофірма "Матюші" договір оренди землі № б/н, за яким передала в оренду позивачу свою земельну ділянку строком на 10 років. 08 лютого 2015 року було проведено державну реєстрацію зазначеного права оренди за індексним номером 19175714. 14 лютого 2018 року позивач отримав від ОСОБА_2 повідомлення про розірвання договору оренди в односторонньому порядку на підставі пункту 33 договору оренди, у зв`язку з невиконання належним чином ТОВ Агрофірма "Матюші" зобов`язання щодо сплати ОСОБА_2 орендної плати за 2016, 2017 роки. В березні 2018 року позивачу стало відомо, що 17 лютого 2018 року на підставі вказаного повідомлення про розірвання договору оренди з ТОВ Агрофірма "Матюші" державний реєстратор Міхачов В.А. прийняв рішення про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма "Матюші" на земельну ділянку з індексним номером 39731226, та 19 лютого 2018 року орендодавець ОСОБА_2 уклала з ТДВ "Шамраївський цукровий завод" договір оренди, за яким передала останньому в оренду земельну ділянку, площею 4,2194 га з кадастровим номером :01:001:0023, з проведенням державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за індексним номером 40006286 від 05 березня 2018 року.

Зазначало, що відповідач ОСОБА_2 здійснила розірвання договору оренди в односторонньому порядку за відсутності підстав, визначених договором оренди, що є порушенням норм статті 31 Закону України «Про оренду землі», статті 525 ЦК України, частини першої статті 651 ЦК України, а тому цей правочин підлягає визнанню недійсним в судовому порядку на підставі норм частини першої статті 203 ЦК України, частини першої та третьої статті 215 ЦК України з метою відновлення порушеного права оренди ТОВ Агрофірма "Матюші". Укладення в подальшому оспорюваного договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод" від 19 лютого 2018 року порушує норми частини першої статті 792 ЦК України, частини першої статті 95 ЗК України, статті 13, частини другої статті 24, частини другої статті 25, статті 32 Закону України «Про оренду землі» та умови договору оренди земельної ділянки, укладеного з орендарем ТОВ Агрофірма "Матюші", а тому оспорюваний договір оренди землі від 19 лютого 2018 року підлягає визнанню недійсним. Державний реєстратор Міхачов В. А . не перевірив відповідність заявлених прав і поданих документів ОСОБА_2 про розірвання договору оренди з ТОВ Агрофірма "Матюші" та прийняв рішення щодо припинення права оренди на земельну ділянку та державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку на підставі договору від 19 лютого 2018 року між ОСОБА_2 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод" з порушення норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що внаслідок розірвання відповідачем ОСОБА_2 в односторонньому порядку договору оренди з позивачем ТОВ Агрофірма "Матюші" і передачі земельної ділянки в оренду ТДВ "Шамраївський цукровий завод" за оспорюваним договором, орендаря ТОВ Агрофірма "Матюші" незаконно було позбавлено права оренди земельної ділянки, а тому з метою відновлення прав на земельну ділянку позивач просив визнати недійсним, вчинений відповідачем ОСОБА_2 , правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди з ТОВ Агрофірма "Матюші", визнати недійсним оспорюваний договір оренди від 19 лютого 2018 року та скасувати рішення державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Вячеслава Анатолійовича про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди: індексний номер: 39731226 від 17.02.2018 о 10:53:38; рішення державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Вячеслава Анатолійовича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 40006286 від 05.03.2018 о 17:31:23.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Вячеслава Анатолійовича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно задоволено.

Визнано недійсним вчинений ОСОБА_2 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди № б/н від 07.08.2014, укладеного між ОСОБА_2 і ТОВ Агрофірма «Матюші», оформлений повідомленням ОСОБА_2 від 14.02.2018.

Скасовано рішення державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Вячеслава Анатолійовича про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди : індексний номер : 39731226 від 17.02.2018 о 10:53:38.

Визнано недійсним договір оренди землі від 19.02.2018, укладений між ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (ідентифікаційний код 13737989) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0023.

Скасовано рішення державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Вячеслава Анатолійовича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди : індексний номер : 40006286 від 05.03.2018 17:31:23.

Стягнуто з ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод" (ідентифікаційний код 13737989; місцезнаходження: 09039, Київська область, Сквирський район, село Руда, вулиця Заводська, 27), Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» судові витрати по справі 34 418 грн. 32 коп., по 11 472 грн. 77 коп. з кожного відповідача.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що належне виконання договірних зобов`язань ТОВ Агрофірма «Матюші» перед ОСОБА_2 не підтверджено позивачем, а подані відомості про виплату грошей не містять обов`язкових реквізитів первинного документу, що підтверджується висновком економічної експертизи №482 від 28 лютого 2019 року. Суд першої інстанції погодився з висновками експерта, однак ці висновки не врахував, належну оцінку у рішенні суду не надав. В даному випадку має місце систематична не сплата орендної плати згідно умов договору, не у повному обсязі, визначеному договором, тобто неналежне виконання умов договору, що є підставою для розірвання такого договору, про що орендодавець направила орендарю повідомлення. Оскільки у договорі оренди від 07.08.2014 сторони не передбачили в який саме спосіб повинен бути розірваний договір оренди, тому вважає, що направлення орендодавцем орендарю відповідного повідомлення є належним способом розірвання такого договору. Станом на 19.02.2018 ОСОБА_2 не була обтяжена договірними відносинами з позивачем, мала всі правомочності власника щодо зазначеної земельної ділянки, тому не мала жодних перешкод реалізувати своє волевиявлення на укладення договору оренди земельної ділянки з ТДВ „Шамраївський цукровий завод". Також суд першої інстанції залишив поза увагою невиконання ТОВ Агрофірма «Матюші» договірних зобов`язань з оранки, культивації та обмолоту на присадибних ділянках 0,30 га., які за умовами договору мали проводитись для ОСОБА_2 безкоштовно. Вважає також передчасним та необгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо скасування державної реєстрації іншого речового права - права оренди: індексний номер: 40006286 від 05.03.2018, оскільки визнання договору оренди недійсним є самостійною підставою для скасування рішення про державну реєстрацію відповідного речового права, і вирішення зазначеного питання в судовому порядку без попереднього звернення до реєстратора за вчиненням відповідної реєстраційної дії є невиправданим та необгрунтованим. Просив врахувати, що суд першої інстанції стягнув з відповідачів 34 418 грн. 32 коп. судових витрат, доцільність понесення яких позивач не обґрунтував. Такий розмір витрат вважає недоведеним, очевидно завищеним та неспівмірним із складністю справи.

Також представником апелянта подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підпису відповідача ОСОБА_2 у документах, які підтверджують факт отримання грошових коштів за оренду землі (а.с. 89 том 2).

У поданому відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права носять суб`єктивний характер, не підкріплюються документально і ґрунтуються виключно на власних припущеннях. Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з належним повним та всебічним з`ясуванням фактичних обставин, що мають значення для вирішення спору по суті. Судом надано належну оцінку поданим сторонами доказам та доводам на підтвердження своїх вимог і заперечень.

Заперечую проти клопотання відповідача щодо призначення у справі почеркознавчої експертизи підпису відповідача ОСОБА_2 у документах, які підтверджують факт отримання грошових коштів за оренду землі, позивач просив врахувати, що судом першої інстанції відмовлено в задоволенні даного клопотання з підстав порушення процесуального строку звернення із відповідним клопотанням. Крім того, звернув увагу на те, що для проведення експертизи необхідним є як вільні зразки почерку відповідача ОСОБА_2 , так і оригінали документів, які містять зразки підпису відповідача, що відповідають об`єкту дослідження за часом виконання. До клопотання представник відповідача ОСОБА_2 не долучив ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної інстанції жодного документа, що відповідає зазначеним критеріям.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 , її представник ОСОБА_1 відповідачі: Товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державний реєстратор Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачов В.А. в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач Державний реєстратор Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачов В.А. повідомлений, в тому числі, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,2194 га з кадастровим номером :01:001:0023, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

07 серпня 2014 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець ОСОБА_2 передала, а орендар ТОВ Агрофірма «Матюші» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,2194 га, кадастровий номер :01:001:0023, яка розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району, строком на 10 років (а.с.10-11 том 1). 08 лютого 2015 року державним реєстратором Кулик В.О. реєстраційної служби Білоцеківського МРУЮ Київської області було проведено державну реєстрацію вказаного договору оренди землі, за індексним номером 19175714, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав (а.с. 12 том 1).

За пунктом 6 договору оренди сторони передбачили, що орендна плата нараховується та видається орендарем у розмірі 3 (три) % від грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, натуральній та відробітковій формах за добровільним рішенням власника земельної ділянки, що становить 3 827,69 грн. Додатковими умовами є оранка, культивація, обмолот на присадибних ділянках 0,30 га, що проводиться безкоштовно, надання автомобіля для доставки хворого до лікувального закладу, надання допомоги на лікування, при наявності документа та заяви, у розмірі 200,00 грн., в разі смерті орендодавця допомога на поховання у розмірі 500,00 грн. або продукти на дану суму на підставі заяви особи, що займається похованням.

Орендна плата видається в строки до 31 грудня поточного року; видача грошей, продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відомістю на видачу грошей, продукції та послуг; орендна пата видана несвоєчасно або в неповному обсязі з вини орендаря стягується з нарахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми орендної плати за кожний день прострочення - пункти 8, 9, 11 договору.

Відповідно до пункту 32 договору сторони погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

У пункті 33 визначено, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата в повному обсязі орендної плати в строки передбачені договором.

Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що 14 лютого 2018 року орендодавець ОСОБА_2 надіслала на адресу ТОВ Агрофірма «Матюші» повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку, з тих підстав, що товариство не виконало належним чином зобов`язання по сплаті орендної плати за 2016, 2017 роки (а.с.13 том 1).

На підставі даного повідомлення 17 лютого 2018 року державним реєстратором Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачовим В.А. прийнято рішення про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші», індексний номер 39730619.

Встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 укладено інший договір оренди землі з новим орендарем ТДВ «Шамраївський цукровий завод».

До матеріалів справи учасниками справи на виконання ухвали суду від 01 жовтня 2018 року долучено два договори оренди землі, що підписані між ОСОБА_2 та Товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», за умовами яких ТДВ «Шамраївський цукровий завод» прийняло від орендодавця ОСОБА_2 в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,2194 га, кадастровий номер :01:001:0023, яка розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району, строком на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із цих договорів - перший підписаний сторонами 18 січня 2018 року № 550, тобто до направлення орендодавцем ОСОБА_2 повідомлення про розірвання договору з попереднім орендарем. Другий - 19 лютого 2018 року б/н, що став підставою для внесення державним реєстратором Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачовим В.А. інформації про державну реєстрацію прав оренди земельної ділянки від 05 березня 2018 року, індексний номер 40006286 (а.с. 16-17, 90 - 91, 95-96, 179 том 1).

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову ТОВ Агрофірма «Матюші», посилаючись на те, що неналежне виконання зобов`язання полягало у тому, що орендар ТОВ Агрофірма «Матюші» не сплачував у повному обсязі орендну плата орендодавцю ОСОБА_2 та не виконував інші зобов`язання, які передбачені договором у пункті 6 договору, а саме оранку, культивацію та обмолот на присадибній ділянці орендодавця, не надавався і автомобіль для доставки ОСОБА_2 до районної лікарні (а.с. 175-177 том 1).

Досліджуючи умови та порядок розірвання договору оренди землі від 07 серпня 2014 року в односторонньому порядку, судом першої інстанції встановлено, що з дня укладення договору оренди землі від 07 серпня 2014року по 2017 рік ТОВ Агрофірма «Матюші» ( позивач у справі) користувалось земельною ділянкою та належно сплачувало орендодавцю орендну плату. На підтвердження зазначеного, представником позивача надано в судовому засіданні для огляду оригінали та належно засвідчені копії відомостей на виплату орендної плати. З цих відомостей вбачається, що власник земельної ділянки ОСОБА_2 отримала орендну плату за договором оренди за 2016 рік - на загальну суму 12 000,00 грн., за 2017 рік - 6 000,00 грн. До лютого 2018 року спору, будь-яких претензій щодо розміру орендної плати між сторони зобов`язання не існувало.

В частині виконання додаткових умов, визначених договором оренди щодо оранки, культивації, обмолот на присадибних ділянках 0,30 га та надання автомобіля для доставки хворого до лікувального закладу, судом першої інстанції із аналізу умов договору сторін встановлено, що такі роботи та послуги виконуються при наявності документів і заяви орендодавця. Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 зверталась до орендаря з приводу необхідності проведення конкретних робіт, надання послуг не надано і таких обставин не встановлено під час судового розгляду справи.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» про визнання недійсним одностороннього правочину, недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив із того, що факт несплати ТОВ Агрофірма «Матюші» у 2016-2017 роках у повному обсязі орендної плати на користь орендодавця ОСОБА_2 , а також порушення позивачем інших умов договору, не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, а тому відповідачем ОСОБА_2 безпідставно передано в оренду іншого орендаря - Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» земельну ділянку, яка перебувала в користуванні позивача на підставі раніше укладеного договору оренди, строк дії якого не закінчився. У порушення норм частини третьої статті 10, абзацу першого частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( Закон № 1952-ІV) державний реєстратор Київської обласної філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Міхачов В.А. під час проведення державної реєстрації про припинення права оренди земельної ділянки за ТОВ Агрофірма «Матюші» та реєстрації права оренди на земельну ділянку за іншим орендодавцем ТДВ "Шамраївський цукровий завод" залишив поза увагою існуючі суперечності між заявленим та вже зареєстрованим речовим правом на земельну ділянку та всупереч пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-ІV прийняв рішення про державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки та реєстрацію нового договору оренди з ТДВ «Шамраївський цукровий завод». Встановивши, що земельна ділянка правомірно перебувала в оренді ТОВ Агрофірма «Матюші», а при укладенні з новим орендодавцем було порушено вимоги діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до положень пункту «в» статті 152 ЗК України та статей 203, 215 ЦК України оспорюваний договір оренди землі підлягає визнанню недійсним.

Перевіряючи законність й обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, так і в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 22 вказаного Закону встановлено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Згідно статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи свідчать про те, що позивачем надано суду належні та допустимі докази виплати відповідачу орендної плати за 2016, 2017 роки, які у визначений законом спосіб відповідачем під час судового розгляду справи спростовані не були. Не знайшли свого підтвердження і порушення позивачем виконання додаткових умов, визначених договором оренди щодо оранки, культивації, обмолот на присадибних ділянках 0,30 га та надання автомобіля для доставки хворого до лікувального закладу, виконання яких, як правильно встановлено судом першої інстанції, проводиться орендарем при наявності документів і заяви орендодавця. Таких доказів відповідачем ОСОБА_2 суду не надано.

Таким чином, на підставі встановлених обставин справи та змісту зазначених правових норм, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що матеріали справи не містять доказів наявності підстав для одностороннього розірвання договору оренди з ТОВ Агрофірма «Матюші», при цьому повідомлення власника земельної ділянки про розірвання договору не є тим документом, що підтверджує припинення право орендаря на земельну ділянку, оскільки ні умови договору оренди з ТОВ Агрофірма «Матюші», ні вищезазначені положення чинного законодавства не передбачають можливості розірвання договору оренди землі на підставі одностороннього повідомлення, так як певні умови для виникнення права на таке розірвання потребують встановлення та доказування належними та допустимими доказами.

Доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для одностороннього розірвання договору з ТОВ Агрофірма «Матюші» та можливості реєстрації припинення права оренди землі, також не було надано відповідачем ОСОБА_2 і при подачі державному реєстратору повідомлення від 14 лютого 2018 року, про що вказують досліджені судом першої інстанції письмові докази.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Всупереч вищезазначеним вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор Міхачов В.А., який проводив державну реєстрацію розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_2 , виявляючи намір розірвати в односторонньому порядку договір оренди, направила орендарю ТОВ Агрофірма «Матюші» (позивач у справі) лише повідомлення без будь-яких доказів невиконання орендарем умов договору та вручення даного повідомлення ТОВ Агрофірма «Матюші», з метою наданням останньому часу для відповіді чи заперечення таких вимог, тим самим не встановив наявність обставин, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Надаючи оцінку вищенаведеним доказам у справі, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивачем належними у своїй сукупності доказами доведено відсутність підстав для одностороннього розірвання договору та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог ТОВ Агрофірма «Матюші» про визнання недійсним, вчиненого ОСОБА_2 , одностороннього правочин щодо розірвання договору оренди № б/н від 07 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 і ТОВ Агрофірма «Матюші», оформленого повідомленням від 14 лютого 2018 року.

Вирішуючи вимоги позивача в частині визнання недійсним договору оренди землі від 19 лютого 2018 року, укладеного між відповідачами ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», із скасування рішень державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Вячеслава Анатолійовича про державну реєстрацію припинення права оренди та про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, суд першої інстанції правильно керувався тим, що встановлені обставини справи свідчать про те, що на час укладення відповідачами ОСОБА_2 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» договору оренди землі від 19 лютого 2018 року б/н був чинним договір оренди цього ж об`єкта, укладений між ОСОБА_2 і ТОВ Агрофірма «Матюші» від 07 серпня 2014 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав, зі строком дії 10 років і в установленому законом порядку не припинений.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Частиною третьою статті 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, установивши факт укладення договору оренди земельної ділянки від 19 лютого 2018 року з порушенням вимог діючого законодавства і прав позивача, дійшов обґрунтованого висновку про його недійсність на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, скасування державної реєстрації оспорюваного договору оренди є наслідком визнання договору недійсним, так як державна реєстрація цього договору не може залишатися чинною. Реєстрація права оренди є наслідком укладення договору та без наявності договору така реєстрація не може зберігати чинність.

За таких обставин, скасування державної реєстрації припинення права оренди та реєстрації іншого речового права - права оренди на підставі оспорюваного договору оренди від 19 лютого 2018 року є належним способом захисту прав позивача та узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими у справі обставинами.

Висновок суду першої інстанції в цій частині є правильним, ґрунтується на зібраних у справі доказах та відповідає нормам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 про те, що подані відомості про виплату грошей не містять обов`язкових реквізитів первинного документу, а тому не свідчать про належне виконання договірних зобов`язань ТОВ Агрофірма «Матюші» перед ОСОБА_2 є безпідставними. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що надані позивачем відомості про виплату орендної плати доводять отримання ОСОБА_2 у 2016 та 2017 роках орендної плати від позивача, спростовані відповідачем у визначений законом спосіб не були, а відтак відсутні підстави для не прийняття їх, як належних доказів. Та обставина, що позивачем вівся облік виплати орендної плати з порушенням вимог щодо ведення бухгалтерських документів не спростовує факту виплати ОСОБА_2 орендної плати, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порушене представником відповідача ОСОБА_2 у доводах апеляційної скарги клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи підпису відповідача ОСОБА_2 у документах, які підтверджують факт отримання грошових коштів за оренду землі, не забезпечене потрібними матеріалами, не підтримане відповідачем у ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а тому відхилене колегією суддів шляхом постановлення протокольної ухвали від 18 листопада 2019 року.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача у справі ТОВ Агрофірма «Матюші» витрат, пов`язаних з правничою допомогою в сумі 26 489,32 грн.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, здійснюючи розподіл судових витрат між сторонами, стягнув з відповідачів на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» судові витрати у справі, які складаються із судового збору в сумі 7 929,00 грн. та коштів за надану правничої допомоги в сумі 26 489,32 грн., а всього на загальну суму 34 418, 32 грн. (а.с.2,34,116 том 1). Представник відповідача ОСОБА_2 при розгляді справи заперечував щодо розміру судових витрат - оплату послуг адвоката позивача, зазначивши на необґрунтованість гонорару адвоката та порушення принципу розумності і співмірності при їх визначенні.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представник відповідача ОСОБА_2 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26 489,32 грн., колегія суддів виходить з такого.

Так, відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Як передбачено частиною 2, 3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз вищенаведених норм процесуального права вказує на те, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також детального опису робіт (надання послуг) є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження послуг з правничої допомоги позивачем надано суду договір про надання правової допомоги № 17/08-03 від 07 серпня 2017 року, додаткову угода № 90 від 02 серпня 2018 року, що підписані між Адвокатським об`єднанням «Еверлігал» та позивачем ТОВ Агрофірма «Матюші ( а.с. 20 -26).

Умовами договором № 17/08-03 від 07 серпня 2017 року передбачено, що розмір винагороди об`єднання за надання правої допомоги, порядок її оплати, а також компенсації фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, визначається у додатках до договору - пункт 3.1. договору.

Додатковою угодою № 90 від 02 серпня 2018 року сторони визначили, що розмір винагороди об`єднання за надання правої допомоги, обсяг якої визначено у пункті 1 цього додатку визначено у пункті 1 цього Додатку № 90 до Договору, становить грошову суму в національній валюті України (гривні), еквіваленту 700,00 Євро (сімсот Євро 00 євроцентів), крім того ПДВ - суму, еквіваленту 140,00 Євро (сто сорок Євро 00 євроцентів), що разом становить грошову суму в національній валюті Україна (гривні), еквівалентній 840,00 Євро (вісімсот сорок Євро 00 євроцентів) - частина 2. Клієнт сплачує винагороду об`єднанню, передбачену пунктом 2 цього додатку до договору, у національній валюті України (гривні) за офіційним курсом гриви до Євро, встановленим Національним банком України на день виставлення об`єднанням відповідного рахунку на оплату, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку об`єднання.

Частиною 4 додаткової угоди № 90 сторони договору передбачали, що за результатами наданих послуг/виконаних робіт в рамках правової (правничої) допомоги, обсяг якої визначено у пункті 1 цього додатку до договору, сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамка правової (правничої) допомоги. Оформлення акта відбувається в наступному порядку: об`єднання направляє клієнту акт приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках правової (правничої) допомоги із зазначення у ньому переліку наданих послуг/виконаних робіт та їх загальної вартості. Клієнт протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках правової (правничої) допомоги зобов`язаний підписати та повернути його об`єднанню або направити письмову мотивовану відмову від його підписання. У випадку немотивованої відмови від підписання та повернення акта приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках правової (правничої) допомоги або неповідомлення про результати його розгляду у зазначений строк, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними об`єднанням належним чином та прийнятими клієнтом у повному обсязі.

Разом з тим, документальних підтверджень щодо розрахунку таких послуг, як передбачено умова договору у вигляді акту приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамка правової (правничої) допомоги або детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, позивачем не надано та матеріалами справи не підтверджується.

Долучена до матеріалів справи копія платіжного доручення № 5643 від 16 серпня 2018 року на суму 26 489,32 грн. за призначенням платежу: юридичні послуги/надання правової допомоги згідно рахунку № 239 від 02 серпня 2018 року також не є належним доказом сплати вартості послуг у даній справі, оскільки не містить відомостей, які конкретизують надані адвокатом послуг саме у справі № 357/11233/18 за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2 , інші (а.с. 34 том 1).

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу у справі № 357/11233/18 на суму 26 489,32 грн., а тому у відшкодуванні витрат, пов`язаних з правничою допомогою слід відмовити. В цій частині доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 є обґрунтованими.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26 489,32 грн., з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ТОВ Агрофірма «Матюші» у відшкодуванні витрат, пов`язаних з правничою допомогою. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України колегія суддів змінює розподіл судових витрат, із стягненням з відповідачів ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод" Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ Агрофірма «Матюші», сплачений та документально підтверджений судовий збір в сумі 7 929,00 грн., по 2 643,00 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод", Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26 489,32 грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову ТОВ Агрофірма «Матюші» у відшкодуванні витрат, пов`язаних з правничою допомогою. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат. Стягнути з ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод" (ідентифікаційний код 13737989; місцезнаходження: 09039, Київська область, Сквирський район, село Руда, вулиця Заводська, 27), Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» судовий збір в сумі 7 929,00 грн., по 2 643,00 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: