ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7977/19

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1429/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

оскаржується заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

прізвище судді: Карапута Л. В.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів;

УСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором кредиту від 17.09.2016 в сумі 125281 грн 52 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, що призвело до виникнення станом на 18.06.2019 року вказаної вище заборгованості.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 82018 грн. 04 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків та ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості в цій частині, в іншій частині залишити рішення без зміни.

Посилалось на ухвалення рішення без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків за кредитом, оскільки ця умова є істотою умовою договору при наданні кредитних коштів та відповідає правилам ч. 1 ст. 1048, ст. 1054 ЦК України.

Зазначало, що суд без належних підстав послався на висновок Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019, оскільки не мав обґрунтованих заперечень відповідача та відповідних доказів проти вимог позивача. У даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався, не визнавався недійсним, не оспорювалось відповідачем також і укладення кредитного договору, тому вказані обставини свідчать про його згоду з усіма умовами цього договору. Під час підписання анкети-заяви відповідач ознайомився та погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку щодо умов кредитування, тобто приєднався до запропонованої банком пропозиції. Сама по собі відсутність підпису відповідача на відповідних Тарифах, Умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом у справі встановлено, що 17.09.2016 на підставі поданої відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку позивач надав відповідачеві в користування грошові кошти в сумі 100000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 9- 29).

Посилаючись на те, що Заява, в сукупності з тарифами, а також умовами та правилами надання банківських послуг складають умови кредитного договору, який відповідач не виконує, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла станом на 18.06.2019, в сумі 125281 грн 52 коп. яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 82018 грн 04 коп.,

заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 36821 грн 50 коп., штрафу в сумі 6441 грн 98 коп.

У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Положеннями ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Зі змісту анкети-заяви позичальника від 17.09.2016 року, підписаної сторонами, судом було встановлено, що процентна ставка не зазначена, відсутні умови та порядок її зміни.

Висновок суду першої інстанції про те, що доданий до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.09.2016 року шляхом підписання анкети-заяви, є таким, що відповідає доказам, поданим суду позивачем.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки достовірно не підтверджує умов надання банком відповідачеві кредитних коштів.

Задовольняючи частково позов АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції дійшов правильного висновку виходячи з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, тому підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту в сумі 82018,04 грн.

Посилаючись на правову позицію, сформульовану Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), виходив з того, що правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом, штрафу відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що підписуючи анкету-заяву відповідач погодився з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки з поданих документів неможливо встановити з якою саме Пам`яткою, Умовами та Тарифами погодився ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що суд незаконно звільнив відповідача від сплати процентів за користування кредитом, чим грубо порушив права кредитора, також не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки договором, підписаним сторонами, не було встановлено розміру та порядку одержання процентів за користування кредитними коштами а також відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. В іншій частині рішення не оскаржувалося.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування правильного по суті судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 315, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2019 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: