Справа № 454/2056/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником будинку АДРЕСА_1 . Зазначає, що його дочка ОСОБА_3 перебувала у шлюбних відносинах із ОСОБА_2 а тому останній був зареєстрований у його будинку. Однак після розірвання шлюбу сторони тривалий час не проживають разом а тому реєстрація відповідача у його будинку порушує право на розпорядження житлом. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування його житлом та стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи.

Позивач в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, проте надав суду заяву у якій зазначила, що визнає позовні вимоги, розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

З дослідженої копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.12.2004р., виданого на підставі рішення виконкому Поторицької сільської ради №59 від 14.10.2004р., встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 .

13.01.2005р. ДП Червоноградським МБТІ внесено відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно, про що свідчить копія витягу №6197747.

Згідно дослідженого акту про фактичне місце не проживання від 16.07.2019р., складеного комісією Потрицької сільської ради та сусідів, встановлено, що ОСОБА_2 є зареєстрованим в будинку АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою не проживає.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в будинку позивача не досягалось, співвласником житла він не являється та понад рік без поважних причин не проживає в квартирі позивача, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, та зважаючи на той факт, що відповідач визнав позовні вимоги, приходжу до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача.

Крім того відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Та згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача.

В судовому засіданні досліджено квитанцію №ПН1227 від 29.07.2019р. АТ «Кредобанк» за сплату судового збору в розмірі 768,40грн, що є судовими витратами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського Апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб - адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина