КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення недоплаченої частини суми страхового відшкодування, відшкодування матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Волошина В.О.,-

встановила:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.

З урахуванням уточнень, просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 40 679 грн 15 коп., та з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 26 481 грн 44 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 липня 2016 року по вул. Малиновського, 1 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 08 червня 2016 року власником автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року винною у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що ПрАТ «АСК «Інго Україна» виплатило страхове відшкодування у розмірі 8 634 грн 64 коп.

Разом з тим, згідно висновку експерта № 057/06-18 від 15 червня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП складає 77 757 грн 09 коп., з них вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП складає 37 677 грн 94 коп., розмір втрати товарної вартості завданий власнику автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП становить 40 079 грн 15 коп.

Крім того, позивачкою було проведено відновлювальний ремонт автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно акту виконаних робіт та квитанції про сплату за проведений ремонт становить 35 116 грн 08 коп.

Враховуючи ліміт відповідальності за полісом, позивач просила стягнути з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» різницю у вартості відновлювального ремонту та сплаченої суми страхового відшкодування, а з ОСОБА_2 - суму втрати товарної вартості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 40 079 грн 15 коп.; судовий збір у розмірі 424 грн 29 коп.; витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1 500 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 028 грн 38 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 недоплачену частину страхового відшкодування у розмірі 26 481 грн 44 коп.; судовий збір у розмірі 280 грн 51 коп.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 341 грн 02 коп.

В решті позову відмовлено.

Зобов`язано УДКСУ в Шевченківському районі повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений нею судовий збір у розмірі 703 грн 20 коп., згідно квитанцій № 75447 від 20 жовтня 2017 року, № 57192 від 20 червня 2018 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 , та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди із ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема ту обставину, що ДТП відбулось у робочий день під час виконання безпосередніх трудових обов`язків ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження, що на час ДТП ПрАТ «Філіп Моріс Україна» було володільцем автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, власником автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 є ТОВ «Ілта», з яким ОСОБА_2 не перебуває у трудових відносинах.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що з ПрАТ «АСК «Інго Україна» підлягає стягненню недоплачена частина страхового відшкодування, а втрата товарної вартості підлягає стягненню із винуватця ДТП, оскільки страхові виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2016 року о 10:35 год. по вул. Малиновського, 1 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Власником автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 08 червня 2016 року.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року винною у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «АСК «Інго Україна» згідно полісу АЕ/5632290.

Відповідно до звіту № 2014/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ «Mercedes-BenzС200», д.н.з. НОМЕР_2 , проведеного на замовлення ПрАТ «АСК «Інго Україна», внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, вартість матеріального збитку завданого власнику цього автомобіля становить 7 581 грн 7 коп. без ПДВ та 8 634 грн 64 грн. з ПДВ на запасні частини та матеріали.

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 8 634 грн 64 коп.

Встановлено, що позивачем було замовлено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Mercedes-BenzС200, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого склала 35 116 грн 08 коп.

Згідно висновку експерта № 057/06-18 від 15 червня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП становить 77 757 грн 09 коп.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz С 200, д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП становить 37 677 грн 94 коп.; розмір втрати товарної вартості завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz С200, д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП становить 40 079 грн 15 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що враховуючи ліміт відповідальності за полісом, з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» підлягає стягненню на її користь різниця у вартості відновлювального ремонту та сплаченої суми страхового відшкодування, а з ОСОБА_2 , як з особи яка завдала шкоду, сума втрати товарної вартості та половина вартості автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За вимогами ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно якого, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З документів, доданих до апеляційної скарги, вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «Філіп Морріс Україна» у період з 16 січня 2012 року по 30 вересня 2016 року. Це підтверджується копією трудової книжки та довідкою виданою ПрАТ «Філіп Морріс Україна» № 158 від 28 серпня 2019 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 є ТОВ «Ілта».

ПрАТ «Філіп Морріс Україна» володіло автомобілем Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі укладеної між ТОВ «Ілта» та ПрАТ «Філіп Морріс Україна» угоди № 123/05 (20054423) з оперативної оренди та адміністрування парку транспортних засобів від 12 серпня 2005 року.

Згідно картки видачі автомобіля, 30 червня 2016 року ТЗ Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 видано ОСОБА_2 .

Як свідчить тлумачення статей 1167, 1172, 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначив розмір матеріальних збитків, завданих позивачу, у зв`язку із пошкодженням її автомобіля.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню недоплачена частина страхового відшкодування у розмірі 26 481 грн 44 коп., оскільки страхова компанія не сплатила позивачу вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ згідно ліміту відповідальності, відтак вказана сума має бути стягнута в судовому порядку.

Утім, покладаючи відповідальність, та стягуючи із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 40 079 грн 15 коп., та судові витрати, суд першої інстанції не звернув своєї уваги, що на момент ДТП ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «Філіп Морріс Україна», керувала автомобілем у зв`язку з виконанням трудових обов`язків в робочий час, а тому майнову шкоду, завдану позивачу, має відшкодовувати її роботодавець.

Натомість позовні вимоги до ПрАТ «Філіп Морріс Україна» ОСОБА_1 не пред`явила.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

Таким чином, рішення суду від 17 січня 2019 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 152 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 152 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10 грудня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко