Справа № 185/9960/18
Провадження № 2/185/1295/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в приміщені суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання
21.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, та відповідно якого просила суд розірвати договір довічного утримання (догляду) на 1/2 частину квартири укладеного 07 серпня 2013 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та завіреного державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори ОСОБА_3, та зареєстрованого в реєстрі за номером 1-1921.
В обґрунтування позову зазначила, що 07 серпня 2013 року між нею та ОСОБА_2, яка доводиться їй донькою, був укладений договір довічного утримання (догляду) на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Даний договір був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав. Згідно умов цього договору ОСОБА_2 зобовязалася у встановлені строки та в обсязі, передбаченому договором, здійснювати утримання (догляд). Утримання (догляд) з боку ОСОБА_2 повинно відбуватися у вигляді: забезпечення щоденним 3-разовим калорійним харчуванням (сніданок, обід, вечеря); забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та необхідної допомоги; надання побутових послуг (прання постільної білизни, послуги перукарні, ремонт побутової техніки тощо); забезпечення потреб у відпочинку. Однак з літку 2018 року відповідачка перестала здійснювати обовязки передбачені вище вказаним договором довічного утримання і виїхала на заробітки до Польщі. Вважає, що договір довічного утримання від 07 серпня 2013 року, що укладений між нею та ОСОБА_2 повинен бути розірваний на підставі договору довічного утримання(догляду) за рішенням суду, оскільки, відповідно до умов цього договору відчужувач має право: вимагати своєчасного та повного надання утримання та догляду від набувача, відповідно до умов цього договору та вимагати розірвання договору та повернення переданого за ним нерухомого майна у разі невиконання, або неналежного виконання набувачем своїх обовязків за договором. Зважаючи на вище наведене, вважає, що вище вказаний договір повинен бути розірваний.
Позивач в судовому засіданні просить суд задовільнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідач не подала письмовий відзив на позов.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.
На підставі ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.
Судом встановлено, що 07 серпня 2013 року між позивачем та ОСОБА_2, був укладений нотаріально завірений договір довічного утримання (догляду) на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору(арк.с.6), та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7670317 від 07.08.2013 року(арк.с.7).
Відповідно до п. 1.2. цього Договору, Відчужувач передає у власність Набувача належну їй на праві приватної власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а Набувач зобовязується забезпечувати Відчужувача утриманням довічно, а у разі втрати здоровя також довічно доглядом.
Пунктом 2.1. цього Договору передбачено, що Набувач зобовязана у встановлені строки та в обсязі, передбаченому цим Договором, здійснювати утримання(догляд) Відчужувача.
Згідно п. 2.2. договору довічного утримання(догляду), утримання (догляд) Відчужувача з боку Набувача повинно відбуватися у вигляді:
- забезпечення щоденним 3-разовим калорійним харчуванням (сніданок, обід, вечеря);
- забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям;
- здійснення догляду та необхідної допомоги;
- надання побутових послуг (прання постільної білизни, послуги перукарні, ремонт побутової техніки тощо);
- забезпечення потреб у відпочинку.
Відповідно до п. 4.1. цього Договору, Відчужувач має право:
- вимагати своєчасного та повного надання утримання та догляду від набувача, відповідно до п. 2.2 цього договору;
- вимагати розірвання договору та повернення переданого за ним нерухомого майна у разі невиконання, або неналежного виконання набувачем своїх обовязків за договором.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог зазначених у своєму позові, а саме невиконанням відповідачем, як набувачем своїх обовязків за договором довічного утримання (догляду) від 07 серпня 2013 року, а відповідач не надав суду заперечень з приводу обставин зазначених у позові, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме розірвати договір довічного утримання (догляду) на 1/2 частину квартири укладеного 07 серпня 2013 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та завіреного державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори ОСОБА_3, та зареєстрованого в реєстрі за номером 1-1921.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач не заявляла такої позовної вимоги як стягнення судового збору з відповідача, тому суд приходить до висновку про покладення судових витрат на сплату судового збору на позивача у розмірі 704,80 грн., які підтверджуються квитанцією(арк.с.1).
Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладеного 07 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-1921.
Витрати на судовий збір в сумі 704.80 гривень покласти на ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 28 березня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_4