Категорія:26 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., розглянувши заяву відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про відвід колегії суддів у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою позивача публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в:

15 січня 2019 року відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 подали до Волинського апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Волинського апеляційного суду в складі: головуючого-судді Русинчука М.М., суддів - Грушицького А.І., Федонюк С.Ю. на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, покликаючись на те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 липня 2018 року скасовано тільки ухвалу апеляційного суду, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2016 року у даній справі, яке, як вважають заявники, набрало законної сили, не було змінене, ні визнане нечинним, ні скасоване Верховним Судом, не було зупинене його виконання. Апеляційний суд з врахуванням принципу інстанційності судової влади не має повноважень, як суд нижчої ланки перевіряти судові рішення, які були переглянуті Верховним Судом та за результатами перегляду не були скасовані чи визнані нечинними касаційним судом. Призначення даної справи до розгляду у даному складі суду всупереч принципу інстанційності судової влади, викликає у заявників обґрунтовані сумніви в об'єктивності та неупередженості цих суддів. Дана колегія суддів не забезпечила відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності, чим порушила права відповідача, гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, Конституцією та законами України. Крім того, заявники вважають, що колегією суддів порушено один із основоположних аспектів верховенства права - принцип остаточності судового рішення.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 24.01.2019 року заяву про відвід колегії суддів передано для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, п. 15.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Порядок вирішення питання заявленого відводу регулюється ст. 40 ЦПК України.

Частинами 1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2019 року суддю Карпук А.К. визначено суддею, який буде вирішувати питання про відвід в даній справі.

Заява про відвід колегії суддів в складі головуючого-судді Русинчука М.М., суддів - Грушицького А.І., Федонюк С.Ю.не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

За змістом Глави 3 Розділу І ЦПК України відвід може бути заявлено судді або складу суду, який розглядає справу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Постановлення суддею рішень та вчинення інших дій, передбачених цивільним процесуальним законодавством, при розгляді інших справ за участю даних учасників справи не може свідчити про упередженість чи необ'єктивність судді та бути підставою для її відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Ураховуючи наведене приходжу до висновку, що заява про відвід колегії суддів до задоволення не підлягає, оскільки наведені в ній мотиви не передбачені вимогами статтей 36, 37 ЦПК України, як підстава для відводу.

Керуючись статтями 36, 37, 40, ч. 2 ст. 381 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про відвід колегії суддів в складі головуючого-судді Русинчука М.М., суддів - Грушицького А.І., Федонюк С.Ю. відмовити.

Справу передати головуючому судді колегії, визначеному протоколом автоматизованого розподілу даної судової справи між суддями Волинського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя