Справа № 758/337/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 листопада 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред`явив позов у Подільському районному суді м. Києва до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.10.2015 року о 00 год. 10 хв. сталось ДТП на перехресті вул. Вишгородська та вул. Білицька, за участю автомобілів Chevrolet д.н.з. НОМЕР_6, яким керував ОСОБА_2 та Relault д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 Автомобілям було заподіяно майновий збиток.

Винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано ОСОБА_2 .

Майнова шкода завдана автомобілю Relault д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , визначена в розмірі 189977 грн. 48 коп.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача, як особи винної у скоєнні ДТП, суму майнової шкоди в розмірі 189977 грн. 48 коп., 620 грн. - витрат на послуги евакуатора, 1000 грн. - витрат на здійснення експертного дослідження визначення суми майнової шкоди, 5500 грн. - витрат на правничу допомогу, а також сплачений судовий збір.

Позивач в судове засіданні не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник позивача до суду звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 11.11.19 постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що 26.10.2015 року о 00 год. 10 хв. сталось ДТП на перехресті вул. Вишгородська та вул. Білицька, за участю автомобілів Chevrolet д.н.з. НОМЕР_6, яким керував ОСОБА_2 та Relault д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 (а.с. 16)

Згідно Постанови Подільського районного суду м. Києва від 18.11.2015 року, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні вищевказаного ДТП. Постанова набрала законної сили (а.с. 16)

Автомобіль Relault д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить позивачу - ОСОБА_1 що підтверджено відповідним Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 13)

Відповідно до Звіту № 485-15 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику т/з Relault д.н.з. НОМЕР_6 від 07.11.2015 року, матеріальний збиток завданий автомобілю Relault д.н.з. НОМЕР_2 становить 204902 грн. 48 коп. (а.с. 17-23)

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК Скайд», що підтверджено відповідним Полісом № АЕ / 5640455 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 38)

Відповідно до п. 4 страхова сума згідно вищевказаного полісу визначена в межах 50000 грн. 00 коп. за шкоду заподіяну майну.

Позивач зазначає, що з підстав того, що ПрАТ «СК Скайд» не виплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. 00 коп., позивач скористався своїм правом відступлення права вимоги до страхової компанії на суму 50000 грн. 00 коп., уклавши Договір відступлення права вимоги (цесії) з ФОП ОСОБА_4 . (а.с. 39)

Відповідно до п. 1.3. Договору відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування, ОСОБА_1 відступив право вимоги на користь ФОП ОСОБА_4 до ПрАТ «СК Скайд» в розмірі 50000 грн. 00 коп.

Таким чином, після укладення вищевказаного Договору, позивач свідомо відмовився від страхового відшкодування в цьому розмірі, за що отримав від ФОП ОСОБА_4 плату у розмірі 15000 грн. 00 коп.

Позивач зазначає, що грошові кошти у розмірі 14925 грн. 00 коп. були сплачені ФОП ОСОБА_4 на користь позивача. І саме на цю грошову суму позивач зменшив суму майнової шкоди, яку прагне стягнути з відповідача, тобто 204902, 48 грн. - 14925, 00 грн. = 189977, 48 грн.

Проте, суд не погоджується з такою позицією позивача, оскільки в даному випадку з особи, винної у скоєнні ДТП підлягає стягненню розмір майнової шкоди, завданої автомобілю Relault д.н.з. НОМЕР_2 , з врахуванням зменшення суми на 50000 грн. 00 коп., тобто суми страхового відшкодування, право вимоги за якою позивачем було відступлено на користь ФОП ОСОБА_4 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача має бути визначений в межах суми 154902 грн. 48 коп.

Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача в добровільному порядку відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Ст. 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1996 року.

Згідно Постанови ВСУ від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути на його користь, суму майнової шкоди, саме з особи винної у її завданні.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, була встановлена відповідним судовим рішенням, а саме постановою Подільського районного суду м. Києва від 18.11.2015 року, суд вважає позовні вимоги частково доведеними та такими, що підлягають задоволенню в межах суми майнової шкоди в розмірі 154902 грн. 48 коп.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 620 грн. - витрат на послуги евакуатора, 1000 грн. - витрат на здійснення експертного дослідження визначення суми майнової шкоди, 5500 грн. - витрат на правничу допомогу.

В підтвердження несення позивачем вищевказаних витрат до суду надано відповідну квитанцію на суму 320 грн. та 300 грн. на транспорті послуги (а.с. 41), квитанцію № 485-15 від 07.11.2015 року про оплату послуг визначення вартості матеріального збитку КТЗ на суму 1000 грн. 00 коп. (а.с. 44), а також Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 22.12.2016 року на загальну суму 5500 грн. 00 коп. щодо витрат на правничу допомогу (а.с. 48).

Суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 5500 грн., адже в матеріалах справи відсутні докази несення позивачем цих витрат саме щодо розгляду цієї справи судом. Більше того, договір про надання правничої допомоги укладено з адвокатом Бардадимом Р.В., а позовна заява, яка подана до суду підписана, та в ній зазначено представником позивача ОСОБА_5 . Відтак, суд не вбачає доведеною цю частину вимог.

Разом з тим, витрати у розмірі 620 грн. на послуги евакуатора та 1000 грн. - на здійснення експертного дослідження визначення суми майнової шкоди, суд вважає доведеними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

На виконання ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1565 грн. 22 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) суму майнової шкоди в розмірі 154902 грн. 48 коп., витрати на послуги евакуатора в розмірі 620 грн. 00 коп., витрати на експертне дослідження в розмірі 1000 грн. 00 коп., що разом складає 156522 грн. 48 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1565 грн. 22 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Васильченко