Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3244/18
Провадження № 2/376/254/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Клочка В.М.,

при секретарі Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на житло за набувальною давністю,

встановив:

Позивач просить визнати за нею, за набувальною давністю, право власності на квартиру №3 житлового будинку №2 по вул. Центральній в с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області, загальною площею 21,8 кв.м, житловою площею 14,6 кв.м, посилаючись на те, що з 2004 року ОСОБА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_2, який помер 16.06.2018 року, проживала у квартирі №3 житлового будинку №2 по вул. Центральній в с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області, без реєстрації права власності, згідно будинкової книги Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області.

Позивач безперервно проживає у будинку з січня 2004 року по даний час, проводить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, заперечень не має.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що з 2004 року ОСОБА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_2, який помер 16.06.2018 року, проживала у квартирі №3 житлового будинку №2 по вул. Центральній в с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області, без реєстрації права власності, згідно будинкової книги Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області.

Позивач безперервно проживає у будинку з січня 2004 року по даний час, проводить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК України) (п. 9 Постанови).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, враховуючи, той факт, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 14 років продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою №3 житлового будинку №2 по вул. Центральній в с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області, загальною площею 21,8 кв.м, житловою площею 14,6 кв.м, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане житло за набувальною давністю, відповідно до ст. 344 ЦК України.

Керуючись ст.4,5,12,13,19,81,82,206,263-265,268 ЦПК України,

ст.16,316,328,344,397 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за набувальною давністю, право власності на квартиру №3 житлового будинку №2 по вул. Центральній в с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області, загальною площею 21,8 кв.м, житловою площею 14,6 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Клочко