рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 січня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 17.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис №148. Позивач мотивує свій позов тим, що подружні стосунки між ними припинені, а причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя. На даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають окремо, від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим, спору про розподіл майна не має.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 21.01.2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3, у якій вона зазначила, що позов підтримує, просить суд задовольнити та розглядати справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 21.01.2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2, у якій він зазначив, що позов визнає, заперечень не має та просив розглядати справу за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, докази, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Коломієць) ОСОБА_5, 17.07.1999 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №102964, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис №148. Позивач зазначає, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, а причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя. На даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають окремо, від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим, спору про розподіл майна не має, відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 5, 76-80, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Коломієць) ОСОБА_5, зареєстрований 17.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис №148 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи,зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Заверюха В.О.