Справа № 463/1616/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/3023/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова в складі судді Шеремети Г.І. від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи: Львівське комунальне підприємство «Господар» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 11035 (одинадцять тисяч тридцять п`ять) грн. 00 коп. матеріального відшкодування, завданого в наслідок залиття квартири. Позов про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ; 20.01.1946 р ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. моральної шкоди. В решті вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 .) 350 (триста п`ятдесят) грн. 00 коп. витрат, здійснених позивачем на проведення незалежної оцінки, а також 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору, сплаченого останньою при поданні позовної заяви.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. Вважає рішення незаконним. Зазначає, що в час залиття квартири він перебував за кордоном. Вказує, що 12.12.2014р. квартиру апелянта було залито водою з вини відповідачів ОСОБА_5 , в результаті чого відбулось затоплення квартири позивача. Зазначає, що акт від 21.05.2014 року безпідставно покладений в основу рішення: - квартира АДРЕСА_1 не обслідувалась, акт ним не підписувався; невідомо хто саме звертався в ЛКП на предмет залиття; - 28.05.2014 року він перебував за межами України. Звертає увагу, що квартиру АДРЕСА_2 було АДРЕСА_3 , про що свідчать фото надані суду. Таким чином, судом не встановлено причинно-наслідковий зв`язок залиття квартири. Також вважає, що акт обстеження квартири №1від 28.05.2014р. не може служити підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на неї, апеляційної скарги, а також письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 265, 141 ЦПК України, ч.1 ст. 1166, ст. 1167 ЦК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди від 31.03.1995 року №4», та задовольняючи позов частково, виходив з того, що позивач ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_5 від 24.06.1994 року та копією технічного паспорта реєстровий номер №9078 від 17.05.1994 року. Власником квартири АДРЕСА_1 цього ж будинку, яка розташована поверхом вище і розміщена над квартирою позивача є відповідач ОСОБА_1 . Згідно акту комісії ЛКП «Господар» від 28.05.2014 року вбачається, що внаслідок проведення обстеження кв. АДРЕСА_4 на предмет залиття, виявлено залиття стелі та стін в коридорі пл. 4,5 кв.м. та туалеті пл.1,0 кв.м., та часткове залиття стелі та стіни в житловій кімнаті пл. 15,4 кв.м. Також залито зовнішні стіни на балконі та часткове залиття ванної кімнати пл. 2,5 кв.м. Причиною залиття являється недобросовісне відношення при користуванні водозамірною арматурою мешканцем квартири АДРЕСА_1 , яка розташована вище і власником якої є відповідач по справі ОСОБА_1 . У відповідності до акту комісії ЛКП «Господар» від 12.12.2014 року про обстеження кв. АДРЕСА_4 встановлено, що власником кв.№ АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 було залито кв. АДРЕСА_6 , а саме: АДРЕСА_7 , стелю та стіни в коридорі пл. АДРЕСА_8 м. АДРЕСА_9 ., стелю та стіни в житловій кімнаті АДРЕСА_10 багаторазового залиття АДРЕСА_4 стіни та стеля покрилися грибком. Констатовано, що причиною залиття є несправність водопровідного шлангу в санвузлі, який приєднаний до водяного бачка та недобросовісне відношення до сантехнічних приладів відповідача. Згідно звіту ПП «ЮрЕксперт» про незалежну оцінку вартості будівельно-монтажних (відновлюваних) робіт приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_11 , від 25.12.2014 року, вбачається, що вартість відновлюваних будівельно-монтажних робіт у вищезазначеній квартирі станом на дату оцінки становить 11035,00 грн. Вартість незалежної оцінки вартості будівельно-монтажних (відновлюваних) робіт приміщень квартири становить 350,00 грн., що підтверджується квитанцією №ПН3971 від 15.12.2014 року.З врахуванням наявних в справі письмових доказів та пояснень третіх осіб, майстрів ЛКП «Господар», суд вважав, що у залитті квартири позивачки є вина відповідача ОСОБА_1 , власника квартири АДРЕСА_12 , оскільки він зобов`язаний слідкувати за санітарно- технічними приладами та їх станом у своїй квартирі. Суд критично ставився до тверджень відповідача ОСОБА_1 про те, що він не міг спричинити залиття, оскільки був відсутний в Україні, оскільки цей факт не спростовує того, що інші особи, що знаходились у цьому житлі, могли спричинити залиття. А тому відшкодування шкоди суд поклав на відповідача ОСОБА_1 в сумі 11035, 00 грн. Суд вважав, що відповідачів ОСОБА_5 слід звільнити від відповідальності, оскільки не встановлено з вищенаведеного їх вини. Позивач визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 21448,00 грн. виходила з того, що внаслідок залиття її квартири їй було завдано чималих страждань та переживань, що призвело до погіршення її психологічного становища, постійної нервової та психологічної напруги. За таких обставин, суд, із врахуванням характеру і тривалості страждань позивача, прийшов до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача моральної шкоди слід задоволити частково в розмірі 1000, 00 грн. У зв`язку з непредставленням доказів та недоведеністю позивачем в повному обсязі вимоги щодо повної ним оплати витрат на проведення оцінки, суд вважав, що позов в частині стягнення з відповідача витрат на проведення оцінки слід задоволити частково і стягнути з відповідача на користь позивача 350,00 грн.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції немає, висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

1.04.2015р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ЛКП «Господар», у якому просила стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, у розмірі 10724 (десять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні, що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 21448 (двадцять одна тисяча чотириста сорок вісім) гривень. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243, 60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.) та витрати на проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та визначення розміру шкоди, в розмірі 950 (дев`ятсот п`ятдесят) грн. всього 1193, 60 грн. (одну тисячу сто дев`яносто три гривні 60 коп.)

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивувала тим, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Відповідач ОСОБА_1 , який проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_1 того ж будинку, протягом 2014 року неодноразово затоплював квартиру позивача, а саме: 28.05.2014 року та 12.12.2014 року. Згідно з актами комісії ЛКП «Господар» встановлено, що причиною залиття є недобросовісне ставлення ОСОБА_1 при користуванні сантехнічними приладами. Незважаючи на неодноразові обіцянки відповідача компенсувати завдані збитки, жодних коштів він не передавав.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Окремо згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Крім цього, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вина заподіювача шкоди.

Зважаючи на наведене при вирішенні спору про стягнення шкоди суду слід встановити: 1. наявність заподіяної позивачу (позивачам) шкоди; 2. протиправність діяння відповідача (відповідачів); 3. наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача (відповідачів); а також 4. вину заподіювача (заподіювачів) шкоди.

При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, позивач ОСОБА_2 є співвласницею квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № АДРЕСА_5 від 24.06.1994 року та копією технічного паспорта реєстровий номер №9078 від 17.05.1994 року (т.1 а.с.5,6).

Власником квартири АДРЕСА_1 у цьому ж будинку, яка розташована поверхом вище і розміщена над квартирою позивачки є відповідач ОСОБА_1 .

Згідно акту комісії ЛКП «Господар» від 28.05.2014 року вбачається, що внаслідок проведення обстеження кв. АДРЕСА_4 на предмет залиття, виявлено залиття стелі та стін в коридорі пл. 4,5 кв.м. та туалеті пл.1,0 кв.м., та часткове залиття стелі та стіни в житловій кімнаті пл. 15,4 кв.м. Також, залито зовнішні стіни на балконі та часткове залиття ванної кімнати пл. 2,5 кв.м. Причиною залиття являється недобросовісне відношення при користуванні водозамірною арматурою мешканцем квартири АДРЕСА_1 , яка розташована вище і власником якої є відповідач по справі ОСОБА_1 (т.1 а.с.10).

Згідно акту комісії ЛКП «Господар» від 12.12.2014 року про обстеження кв. АДРЕСА_4 встановлено, що власником кв.№ АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 було залито кв. АДРЕСА_6 , а саме: АДРЕСА_7 , стелю та стіни в коридорі пл. АДРЕСА_8 м. АДРЕСА_9 ., стелю та стіни в житловій кімнаті АДРЕСА_10 багаторазового залиття АДРЕСА_4 стіни та стеля покрилися грибком. Констатовано, що причиною залиття є несправність водопровідного шлангу в санвузлі, який приєднаний до водяного бачка та недобросовісне відношення до сантехнічних приладів відповідача (т.1 а.с.11).

Згідно звіту ПП «ЮрЕксперт» про незалежну оцінку вартості будівельно-монтажних (відновлюваних) робіт приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_11 , від 25.12.2014 року, вбачається, що вартість відновлюваних будівельно-монтажних робіт у вищезазначеній квартирі (що фактично пошкоджена внаслідок залиття, що підтверджується необхідністю проведення ремонтних робіт у місцях, про які вказано вище у актах, тобто дані співпадають із даними про залиття вказаних у згаданих актах) станом на дату оцінки становить 11035 грн. (т.1 а.с.13).

Вартість незалежної оцінки вартості будівельно-монтажних (відновлюваних) робіт приміщень квартири становить 350,00 грн., що підтверджується квитанцією №ПН3971 від 15.12.2014 року (т.1 а.с.54).

З вказаної оцінки, також, вбачається, що в результаті підтоплення було пошкоджене оздоблення стін і стелі в місцях швів та отворів (плями на стелі та стінах, сліди потьоків, місцями відставання штукатурки, пошкодження оздоблення).

Вказаними доказами відповідно слід вважати встановлено факт залиття; спричинену ним шкоду у вигляді пошкоджень квартири позивача; протиправну поведінку відповідача, якою спричинено шкоду позивачу; а також їх причинний зв`язок та відповідно вину відповідача, як власника труб та сантехнічного обладнання його квартири, у спричиненні шкоди.

Відповідачем вказані докази лише голослівно заперечувались без подання будь-яких своїх доказів, зазначення про такі чи заявлення клопотань про їх витребування та дослідження у судовому засіданні.

Відповідно сумніви відповідача у належності та допустимості згаданих доказів слід вважати голослівними, безпідставними та такими, що правильно не взяті до уваги судом першої інстанції та відповідно правильно взято до уваги вказані докази при вирішенні справи.

Крім цього, судом першої інстанції правильно враховано розмір нанесеної матеріальної шкоди, що був визначений згаданим Звітом про незалежну оцінку вартості будівельно-монтажних (відновлювальних) робіт, який знову ж не спростований відповідачем та розмір шкоди фактично ним не заперечувався.

Судом першої інстанції правильно враховано те, що у залитті квартири позивачки є вина відповідача ОСОБА_1 , власника квартири АДРЕСА_12 , оскільки він зобов`язаний слідкувати за санітарно-технічними приладами та їх станом у своїй квартирі та перебування відповідача в момент залиття за межами України не спростовує того, що інші особи, що знаходились у цьому житлі, могли спричинити залиття.

Вказані доводи також спростовуються і довідкою ЛКП «Господар» №782 від 20.02.2017р., (Т.1 а.с. 155), з якої вбачається, що у квартирі відповідача зареєстровані він та його син ОСОБА_7 , який відповідно має права користування квартирою.

Також, судом правильно було встановлено розмір моральної шкоди, зважаючи на те, що факти залиття квартири були встановлені у судовому засіданні й підтвердилися матеріалами справи, а тому позивачці насправді було заподіяно й моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях через пошкодження майна, що перебуває у її власності; незручності, що виникли у неї у зв`язку із залиттям; необхідність докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права; те, що залиття мали місце неодноразово та відповідач протягом тривалого часу у добровільному порядку шкоди не відшкодував, тощо.

Виходячи, також, із засад, розумності, виваженості та справедливості слід вважати, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню визначено правильно. Крім цього, рішення у цій частині не оскаржено також і позивачкою.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід вважати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді : Л.Б. Струс

М.М. Шандра