Єдиний унікальний номер: 448/1546/19
Провадження № 2/448/765/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.11.2019 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився,

представник відповідача Судововишнянської міської ради не з`явився,

представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори не з`явився,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, третя особа Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Штендер М.В., 27.09.2019року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) площею 1,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області).

Стверджує, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її сестра ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_4 , оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя склав заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 позивачу у справі, який спадщину прийняв, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували б на спадщину, немає. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право на зазначену земельну частку та неможливість отримання їх дублікатів, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв`язку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачем право на вищевказану земельну частку (пай) площею 1,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області), в порядку спадкування.

Ухвалою судді від 22.10.2019року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

В підготовче засідання представник позивача не з`явився, проте у позовній заяві такий просив справу розглядати у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 .

До складу даної спадщини входить право на земельну частку (пай) площею 1,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області), що належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №12386, виданого Довгомостиською сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 29.05.1997року за №187.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №7/07, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, за життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не складала. Спадкоємцем за законом другої черги спадкування в цілому майна ОСОБА_2 на час відкриття спадщини була сестра померлої ОСОБА_3 , яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, немає.

Відповідно до п.4 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР, а тому суд вважає, що в даних відносинах слід керуватися положеннями норм ЦК України 2004 року.

Отже, після смерті ОСОБА_2 вищевказане право на спірну земельну частку (пай) перейшло за загальними правилами спадкування за законом до її сестри ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 .

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складала. Спадкоємцем за законом першої черги спадкування на час відкриття спадщини був чоловік померлої ОСОБА_4 , який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58268351 від 11.11.2019року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім її чоловіка ОСОБА_4 , немає.

Отже, після смерті ОСОБА_3 вищевказане право на спірну земельну частку (пай) перейшло за загальними правилами спадкування за законом до її чоловіка ОСОБА_4 .

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4

За життя спадкодавець ОСОБА_4 склав заповіт від 11.04.2011року, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 (позивачу у справі), який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині чи претендували б на таку, немає.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58268358 від 11.11.2019року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім позивача ОСОБА_1 , немає.

Отже, після смерті ОСОБА_4 вищевказане право на спірну земельну частку (пай) перейшло за загальними правилами спадкування за заповітом до позивача ОСОБА_1 .

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну частку (оригіналу вищевказаного сертифікату) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копією Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №12386; копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.01.2007року; копією заповіту ОСОБА_4 від 11.04.2011року; копіями довідок, виданих виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради №2442 від 19.10.2017року та №2413 від 12.10.2017року; копією спадкової справи №7/07, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, після смерті ОСОБА_2 ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за ним.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, третя особа Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку (пай) площею 1,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №12386, виданого Довгомостиською сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 29.05.1997року за №187.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області; місце знаходження: м.Судова Вишня, пл..І.Франка, 14, Мостиського району Львівської області; ;

Третя особа: Мостиська державна нотаріальна контора; місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Львівської області;

Повний текст судового рішення складено 26.11.2019року.