Номер провадження: 22-ц/813/2437/19
Номер справи місцевого суду: 520/9539/13-ц
Головуючий у першій інстанції куриленко О.М.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року у цивільній справі за позовом Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомості, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2013 року прокурор Київського району м. Одеси, який діяв в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області звернувся до суду з позовом та просив суд зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_1 орієнтованою площею 1000 кв.м., у тому числі частину проїзду громадського користування та схилу, шляхом знесення самовільно збудованої 4-х поверхової будівлі та кам`яної й металевої огорож.

Свої вимоги мотивував тим, що прокуратурою Київського району м. Одеси встановлено, що ОСОБА_1 на самовільно зайнятій земельній ділянці орієнтованою площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 , у тому числі частині проїзду громадського користування та схилу, за відсутності проектно-правової документації та відповідного дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, виконуються самовільні будівельні роботи з будівництва 4-х поверхової будівлі.

Крім того, посилається на те, що ОСОБА_1 , у порушення норм законодавства, самовільно зайнята та забудована земельна ділянка в АДРЕСА_1 з встановленням кам`яної та металевої огорож та зайняттям частини проїзду громадського користування та схилу, орієнтовною площею 1000 кв.м. Вказана земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, у тому числі частина проїзду - до земель загального користування.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року у задоволенні позову Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомості - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, заступник прокурора Одеської області в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов прокурора, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 31 серпня 2002 року належить 11/50 частин домоволодіння під номером АДРЕСА_1 , та складається в цілому з одного житлового будинку літ "А", загальною площею - 217,8 кв.м., житловою площею - 125,6 кв.м, сараїв літ. "Б", "В", "Д" літніх кухонь літ "Г", "Е", "З" альтанки літ. "Ж", вбиральні літ "И", відображених у технічному паспорті від 09.08.2002 року, розташованих на земельній ділянці площею 1373 кв.м.

Іншими співвласниками вищевказаного домоволодіння є ОСОБА_2 з часткою 12/25, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 28 липня 2000 року та ОСОБА_3 з часткою 3/10, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на домоволодіння № НОМЕР_2 від 18 липня 2000 року.

Спеціалістами Одеського міського управління земельних ресурсів відділу самоврядного контролю за використанням і охороню земель та дотриманням земельного законодавства встановлено, що невідомими особами проведено роботи зі зведення 4-х поверхової житлової будівлі. Також забудовником було самовільно зайнято частину проїзду громадського користування та схилу загальною орієнтовною площею 1000 кв.м. з встановленням кам`яної та металевої огорож. Документи, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою у відповідача відсутні, що не відповідає вимогам ст.ст. 125, 126, а також є порушенням ст. 211 ЗК України.

За вищевказаним складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №204 від 18.05.2013 року, та листом від 28.05.2013 року за № 01-13/3534 повідомлено прокуратуру Київського районну м. Одеси.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону

20 травня 2013 року головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Одеській області Меркуловим О.Ю. проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , про що складено Акт обстеження земельної ділянки.

Результатами обстеження встановлено, що на вищезазначеній земельній ділянці знаходиться 4-х поверхова будівля. Будівельні роботи ведуться. Земельна ділянка огороджена парканом. Також встановлено, що частина схилу орієнтованою площею 0,02 га, який примикає до земельної ділянки огороджена сіткою рабицею. В ході обстеження зроблено фото фіксація.

Крім того 18 липня 2013 року головним державним інспектором інспекційного відділу №1 інспекційного управління в м. Одеса Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Каширіним Д.Ю. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил відносно гр. ОСОБА_1 , що мешкає за адресою АДРЕСА_2 , про що було складено відповідний акт.

За результатами перевірки встановлено, що на земельній ділянці орієнтованою площею 0,05 га, по АДРЕСА_1 виконуються самовільні будівельні роботи з будівництва 4-х поверхової будівлі. Проектна-правова документація на виконання будівельних робіт з будівництва 4-х поверхової будівлі за зазначеною адресою відсутня, що є порушенням ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно до ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 2 Порядку виконання будівельних робіт, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 1 вищевказаного Порядку будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, і реставрації, капітального ремонту.

Відповідно до п. 9 Порядку замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники такої декларації.

Згідно до п. 30 Порядку виконання будівельних робіт без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

На підставі зазначених порушень до ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції відповідно до ч.7 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та 18.07.2013 року надано припис № 655 щодо зупинення виконання будь-яких будівельних робіт і в термін до 19.08.2013 року привести самовільно збудований будинок у відповідність до вимог містобудівного законодавства України.

Також 18.07.2013 року головним державним інспектором інспекційного відділу № 1 інспекційного управління в м. Одеса Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Каширіним Д.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, 23.07.2013 року начальником інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконь П.М. винесено постанову № 602, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченою частиною 7 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень.

Разом з тим, при вирішенні справи, судом досліджено висновок про результати технічного обстеження садового житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , згідно якого експерт дійшов до наступного Об`єкт обстеження - об`єкт незавершеного будівництва - будівля літера «К» на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . У зв`язку з появою деформацій в будівлі житлового будинку літера «А» в 2010 р силами Замовника розпочаті і на момент обстеження фактично виконані роботи по зміцненню схилу (зведення підпірної стіни). Також ведуться роботи по зведенню житлового будинку літера «К», зокрема завершені роботи нульового циклу і роботи зі зведення стін, монолітного залізобетонного каркаса і влаштування перекриттів і покриття. На ділянці узбережжя від Великофонтанської балки до мису В.Фонтан схил сформований обвалами й осипами, місцями зсувами. Вертикальний уступ плато складний червоно бурими глинами, суглинками і блоками вапняків. Спостерігається активна абразія. У ситуації, що склалася, для зниження можливого впливу факторів (загроза зсувів і обвалів), негативно діють на існуючі будівлі, на кордоні ділянки (початок схилу) виконана бетонна підпірна стіна розміри в плані 13,50x3,0 м ґрунтами підстави якої служить ізвестняк - черепашник. Аналіз отриманих при обстеженні результатів і обмірів показав, що конструктивне рішення об`єкта обстеження відповідає вимогам діючих нормативних документів (ДБН В. 1.2-2: 2006 «Навантаження і впливи», ДБН В.1.1-12 2006 «Будівництво в сейсмічних районах України» ) і забезпечують його надійність. Об`ємно-планувальне рішення об`єкта обстеження відповідає вимогам нормативних документів (ДБН В.2.2-15-05 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення») і експлуатаційну придатність будівлі як садибного (індивідуального) житлового будинку. Згідно з конструктивною схемою будівлі і матеріалами основних несучих конструкцій ступінь вогнестійкості обстеженого житлового будинку прийнята - III. Протипожежні заходи передбачені відповідно до вимог ДБН В.1. 1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів обстеження» і ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Результати обстеження показали, що будівля житлового будинку літера «К» (згідно з планом підвалу - см. Технічний паспорт) розташоване в межах відведеної земельної ділянки та відповідає вимогам ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень », а також ДБН В.1. 1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів обстеження». З огляду на викладене в п.п.2-8 можна зробити висновок, про технічну можливість збереження виконаних на ділянці по пров. Вузькому , 2 в м Одесі будівельних робіт по зміцненню схилу і зведенню житлового будинку літера «К».

Більш того, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 109184944 від 27.12.2017 року вбачається, що державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» було здійснено реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, загальною площею 658, 7 кв.м., житловою площею 252,8 кв.м., який складається з житлового будинку літ. А, К, навісу Л, огорожі 6, та розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.158 Земельного Кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами і державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним, примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку та самочинно побудував на ній будинок, а матеріали справи спростовують дані твердження.

Вирішуючи спір, суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечено такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Розглянувши справу повно та всебічно суд дійшов правильного висновку, що позивачем не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку та самочинно побудував на ній будинок, а матеріали справи спростовують дані твердження, у зв`язку з чим позовні вимоги Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомості суд залишив без задоволення.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на упередженість судді, та на те, що суд першої інстанції розглянув справу без всебічної та повної перевірки обставин справи, не дослідивши та не оцінивши в сукупності надані докази, без детального аналізу законодавства, що регулює спірні відносини між сторонами, дійшов хибного висновку, що в результаті призвело до прийняття невірного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради- залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.07.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький