Єдиний унікальний номер справи 484/4854/19 Головуючий по 1 інстанції Літвіненко Т.Я.
Провадження 22-ц/812/1963/19 Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ігнатюка В.В.

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року

за поданням головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ігнатюка В.В. про примусове проникнення до житла боржника,-

встановила:

В жовтні 2019 року головний державний виконавець Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ігнатюк В.В. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 2-1863/06 від 21 вересня 2006 року, виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 15 серпня 2006 року та до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

23 квітня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено сторони у визначеному законодавством порядку.

Державним виконавцем здійснювались усі необхідні дії у виконавчому провадженні, в тому числі за місцем проживання боржника були здійснені виходи, але доступу до помешкання надано не було.

Станом на 01 жовтня 2019 заборгованість зі сплати аліментів становить 75584,16 грн.

Враховуючи вказане державний виконавець просив надати дозвіл на примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі державний виконавець просив ухвалу суду скасувати в частині відмови в задоволені подання та постановити нове судове рішення, яким подання задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не доведено, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином про відкриття виконавчого провадження, за яким він є боржником та про необхідність надати доступ до житлового приміщення, яке йому належить для проведення виконавчих дій.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

За змістом наведених вище норм законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом на виконанні у відділі державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2-1863/06 виданий 21 вересня 2006 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 15 серпня 2006року та до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

23 квітня 2015 року на підставі вищевказаного виконавчого листа, державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

За розрахунком наданим державним виконавцем заборгованість по даному виконавчому листу станом на 01 жовтня 2019 року становить 75548,16 грн.

В поданні державний виконавець також зазначив, що станом на 11 жовтня 2019 року боржником не подано декларацію про майно та доходи.

Згідно виконавчого листа ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування № 232, зареєстрованого 20 січня 2004 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Токарчуком С.А.

14 серпня 2018 року та 28 травня 2019 року, державним виконавцем Зубрицькому Р.М. за адресою АДРЕСА_1 було направлено виклик державного виконавця, згідно якого, боржника зобов`язано з`явитись до державного виконавця для вирішення питання, щодо сплати боргу та повідомлено про відповідальність, відповідно до закону, у разі неявки останнього.

Згідно акту державного виконавця від 02 листопада 2018 року, під час виїзду за місцем проживання боржника, нікого не було вдома, залишено виклик боржнику на 07 листопада 2018 року на 10.00 год.

02 липня 2019 року державним виконавцем боржнику направлена вимога ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зазначено, що 11 липня 2019 року о 14.00год., заплановано проведення виконавчих дій з опису та арешту майна за вищевказаною адресою та останнього зобов`язано забезпечити безперешкодний доступ до житлового приміщення.

Згідно акту державного виконавця від 11 липня 2019 року під час виїзду за місцем проживання боржника о 14.03год, нікого не було вдома, на вимогу виконавця доступ до житла надано не було.

03 жовтня 2019 року державним виконавцем боржнику направлена вимога за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зазначено, що 10 жовтня 2019 року о 10.00год., заплановано проведення виконавчих дій з опису та арешту майна за вищевказаною адресою та останнього зобов`язано забезпечити безперешкодний доступ до житлового приміщення.

Актом державного виконавця від 03 жовтня 2019 року встановлено, що під час виїзду за місцем проживання боржника залишено вимогу стосовно надання доступу до житла на 10 жовтня 2019 року.

Згідно акту державного виконавця від 10 жовтня 2019 року доступ до житла у зазначений час боржником не надано, вимога виконавця на дверях помешкання відсутня.

Актом державного виконавця від 10 жовтня 2019 року, встановлено, що зі слів сусідів по сходинковому маршу, боржник вдома буває часто.

Враховуючи наведене, державним виконавцем не обґрунтовано належним чином необхідність проникнення до житла боржника, не надано доказів вчинення інших виконавчих дій (не перевірено майновий стан боржника, місце роботи, відкриті банківські рахунки, наявність транспортних засобів тощо), які повинні передувати примусовому проникненню до житла.

Крім того, до подання не надано доказів повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, про необхідність надання боржником свого житла для перевірки майнового стану. Щодо наявних в матеріалах справи актів державного виконавця слід зазначити, що з них не вбачається за якою адресою був здійсненний вихід державного виконавця для проведення виконавчих дій. А відсутність даних про сповіщення боржника щодо проведення виконавчих дій за місцем його проживання свідчить про недотримання права бути приступнім під час проведення виконавчих дій (ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження").

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ігнатюка В.В. залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 11 грудня 2019р.

Головуючий: Судді: