Справа № 646/404/19
№ провадження 2/646/1046/2019
У Х В А Л А

Іменем України

"28" січня 2019 р. м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М., розглянувши матеріали цивільної справи № 646/404/19 за позовною заявою ОСОБА_1, судді Апеляційного суду Харківської області, до Держави України в особі Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна, 6), Апеляційного суду Харківської області (м. Харків, майдан ОСОБА_2 Сотні, 36) про стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Апеляційного суду Харківської області про стягнення збитків, в якому зазначив, що він на теперішній час є суддею Апеляційного суду Харківської області. Починаючи з 01.12.2014 заробітну плату йому виплачували не в повному обсязі, а саме за 2015 рік ним недоотримано суддівську винагороду у розмірі 344 597, 66 грн; за 2016 рік недоотримано 400 092, 85 грн; за 2017 рік недоотримано 1023832,08 грн; за січень-листопад 2018 року 1104460,83 грн. Внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного закону щодо суддівської винагороди йому було заподіяно майнову шкоду у виді невиплати винагороди судді у належному розмірі. Розмір завданої шкоди складає 2 872 983, 42 грн. Крім того зазначив, що відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України на його користь також підлягає стягненню сума недоотриманої винагороди судді з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від невиплаченої суми.

Тому, позивач просив суд:

- стягнути з Державного бюджету України на його користь шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України грошові кошти у розмірі 2 872 983,42 грн в рахунок відшкодування збитків, інфляційні втрати у загальній сумі 282 914,28 грн, та три відсотки річних у загальному розмірі 85 734, 21 грн;

- визнати протиправними дії Апеляційного суду Харківської області щодо виплати судді у неналежному розмірі в період січень 2015 року листопад 2018 року, а саме в порушення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви дійшов до наступного висновку.

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки визначена певна процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. Звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року.

Вищевказана позовна заява була зареєстрована в автоматизованій системі документообігу суду в якості цивільного позову, посилань на норми Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) або на те, що позов є адміністративним, у позові не містилося.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень ст. 20 ЦПК України, не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно із ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Як зазначено у п. п. 2, 17 ч. 1 ст. 4 КАС України:

- публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

- публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Предметом спору є дії Апеляційного суду Харківської області щодо нарахування та виплати винагороди судді, які позивач вважає протиправними.

Таким чином, в даних правовідносинах відсутні елементи цивільного-правових відносин. За суб'єктним складом та предметом спору дані правовідносини пов*язані з виконанням владних управлінських функцій, а, отже, має місце публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Апеляційного суду Харківської області про стягнення збитків.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України суд роз*яснює, що з даною позовною заявою, позивачу необхідно звернутися до окружного адміністративного суду, юрисдикція якого поширюється на спірні правовідносини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 175, 186, 260-261, 353, ЦПК України, ст. ст. 4, 5, 19, 20, 21 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, судді Апеляційного суду Харківської області, до Держави України в особі Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна, 6), Апеляційного суду Харківської області (м. Харків, майдан ОСОБА_2 Сотні, 36) про стягнення збитків, у зв*язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз*яснити, що розгляд вказаного позову віднесено до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п*ятнадцятиденний строк з дня вручення повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.01.2019.

Суддя: І.М. Шелест