Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/375/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_2, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про встановлення права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її матір - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок в АДРЕСА_1. Позивачка вступила у фактичне володіння спадковим майном, оскільки проживала та була зареєстрована у спадковому будинку разом з матір'ю. У лютому 2019 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом нотаріуса їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач в судове засідання не з'явилася, її представником подано до суду письмову заяву про те, що підтримують позовні вимоги і просять справу розглядати за їх відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Від них до суду надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що вони не заперечують проти задоволення позову.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки - ОСОБА_6, яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті матері позивачки залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Спадковий житловий будинок по АДРЕСА_1 завершений будівництвом, рахується за ОСОБА_6 на підставі довідки, виданої сільським головою Великокопанської сільської ради від 24.01.2019 року за № 02- 07/53.

Відповідно до Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, складеного 23 грудня 2018 року та підписаного керівником суб'єкта господарювання ОСОБА_7, інвентаризаційна вартість становить 162517,00 гривень. На земельній ділянці знаходяться : житловий будинок літ. А - саман, літня кухня літ. Б - саман, корівник літ. В - саман, вбиральня літ. Г - дощата, свинарник літ. Д - цегла, сарай літ. Е - цегла, гараж літ. З - цегла, ворота № 1 - метелеві, огорожа №2 - металева.

Загальна корисна площа житлового будинку становить 53,0 кв.м., в тому числі житлова пл. 31.2 кв.м. Житловий будинок складається з веранди пл.10.9 кв.м., комори пл.10.9 кв.м., кімнати пл.15.4 кв.м., кімнати пл.15.8кв.м.

На правовідносини по спадкуванню спадщини за законом після померлої ОСОБА_1 поширюються норми ст.ст. 529, 549 в редакції Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.527 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Згідно статті 529 Цивільного кодексу УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_6 є діти: дочка - ОСОБА_1, син - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 548 зазначеного кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Позивачка прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 вступила у фактичне володіння спадковим майном, так як проживала та була зареєстрована у спадковому будинку разом із матір'ю , що підтверджується довідками, виданими Великопанською сільською радою за № 02-07/57 від 25 січня 2019 року та за № 02-07/58 від 25 січня 2019 року.

Відповідачі по справі спадщину не прийняли, спору за спадкове майно немає.

У лютому 2019 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

08 лютого 2019 року державний нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Згідно до п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. В Інформаційному листі вказано, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Як випливає з Інформаційного листа підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах, технічний паспорт на будівлю, документи про відведення в установленому порядку земельної ділянки під забудову.

Спадковий будинок по АДРЕСА_1 побудований в 1970 році. Згідно погосподарської книги №7, особовий рахунок № 536 будинок рахується за матір'ю, що підтверджено довідкою, виданою сільським головою Великокопанської сільської ради від 24.01.2019 року за № 02-07/53 та технічним паспортом на будинок. За будинком рахується земельна ділянка пл.0,12 га, що зазначено в довідці за № 02-07/54, яка видана 24.01.2019 року сільським головою.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті матері ОСОБА_3 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОК НОМЕР_1, уродженкою с.В.Копаня Виноградівського району Закарпатської області, право власності в цілому на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, загальна площа 53,0 м.кв., в тому числі житлова - 31,2 м.кв. в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийГ. І. Рішко