Справа № 477/245/19
Провадження № 2/477/430/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26 березня 2019 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем Хлибовою Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком № 4, що розташований по вул. Новоселів в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 січня 2010 року, виданого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 1-29 належить житловий будинок № 4 з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Новоселів в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області.

Окрім неї в будинку зареєстровані: її донька ОСОБА_2, онука - ОСОБА_3, які не проживають у вказаному житловому будинку з 1993 року. Відповідачі у вказаному житловому будинку не проживають, спірним житлом не цікавляться, за комунальні послуги не сплачують, в звязку з цим вона змушена нести додаткові витрати. Будь-яких перешкод у користування житловим будинком відповідачам вона не чинить. Позивач пенсіонерка, через маленьку пенсію знаходиться у вкрай скрутному матеріальному становищі. Оскільки відповідачі відмовляються знятися з реєстрації в добровільному порядку, вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням та просить його задовольнити.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачі в судові засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно, виклик відповідачів здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, а тому вони вважаються такими, що повідомлені судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачами не подано.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.

Житловий будинок № 4 з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вул. Новоселів в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 січня 2010 року, виданого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 1-29 (а.с. 29-30).

Право власності на вказаний житловий будинок реєстровано за ОСОБА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно від 16 лютого 2010 року № 25323649 (а.с. 31), реєстраційний номер 22934814.

Тобто, вищезазначений житловий будинок є особистою приватною власністю позивача.

Земельна ділянка площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), на якій розташований зазначений житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 24 вересня 2014 року № 2719704 (а.с. 7).

Зазначене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 вересня 2014 року №27197209, відповідно до якого право власності на вказане земельну ділянку зареєстровано саме за ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 10 січня 2019 року № 4-42/01-25/19, у вказаному житловому будинку зареєстровані та проживають: позивач, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12).

Згідно з актом про непроживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у спірному житловому будинку № 4 по вул. Новоселів с. Полігон Вітовського району Миколаївської області з 1993 року (а.с. 9).

Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сімї власника, водночас відповідачами у справі є ОСОБА_2 донька позивача та ОСОБА_3 онука, яка взагалі не є членом сімї позивача.

Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім'ї власника належать особи, зазначені в частині 2 статті 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сімї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Главою 6 ЖК України не передбачено законодавчого врегулювання порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина.

Водночас, відповідно до статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право користування житловим приміщенням, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні.

Ні норми ЦК України, ні норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сімї власника.

Статтею 8 ЦК України, встановлено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2 статті 405 ЦК України (як спеціальної норми).

Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статей 41, 47 Конституції України, статті 391 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 405 ЦК України, статей 71, 72 ЖК України, суд визнає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, так як у справі встановлений факт непроживання відповідачів за вказаною адресою більш ніж 1 рік, будь-яких домовленостей між сторонами про інші умови припинення права користування житлом не встановлено, що підтверджується відповідним змістом письмових доказів у справі, а також наявність у позивача законних підстав на вимогу про визнання відповідачів такими, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком № 4 (чотири), який розташований по вул. Новоселів в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком № 4 (чотири), який розташований по вул. Новоселів в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1, судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1, судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1, адреса: вул. Новоселів, 4, с. Полігон Вітовського району Миколаївської області, 57217, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4;

відповідач ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення складений та підписаний 29 березня 2019 року.

Суддя В.В. Полішко