Постанова

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 758/221/18

провадження № 61-1638св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року у складі судді Гребенюк В. В. та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Левенця Б. Б., Борисової О. В.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є адвокатом і представником осіб, чиї права та законні інтереси обмежуються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000142, з яким об`єднане кримінальне провадження № 0001836. Після ознайомлення в Апеляційному суді міста Києва з однією зі справ про арешт майна, йому стало відомо, що 12 жовтня 2017 року відповідач під час її допиту у якості свідка у кримінальному провадженні надала відносно нього показання наступного змісту: «Крім того, хочу повідомити, що 11 жовтня 2017 року до мене зателефонував ОСОБА_4 , що треба поговорити, щоб я приїхала та поговорила з ним. Коли я приїхала в офіс на АДРЕСА_1, там був ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (адвокат), які почали мені словесно погрожувати та сказали, щоб я «тримала язик за зубами відносно вказаних вище обставин реєстрації підприємств».

Вважає таку інформацію наклепницькою, недостовірною, такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, та спрямована на те, щоб він не приймав участь у цьому кримінальному провадженні.

Посилаючись на наведене, просив суд визнати недостовірною інформацію, поширену 12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 під час її допиту у якості свідка у кримінальному провадженні, відносно нього вищезазначеного змісту та зобов`язати відповідача спростувати цю інформацію шляхом подання до Генеральної прокуратури України заяви наступного змісту: «Цим повідомляю, що показання щодо погроз з боку адвоката ОСОБА_3 при зустрічі з ним 11 жовтня 2017 року є недостовірними і надані мною під тиском слідчого, що проводив допит».

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із відсутності складу юридичного правопорушення, наявність якого є підставою для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_3 аргументована тим, що суди попередніх інстанцій неповно з`ясували обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надали належної оцінки його доводам та наданим доказам, внаслідок чого дійшли необґрунтованого, неправильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації.

Витребувано з Подільського районного суду Києва зазначену справу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 було допитано в якості свідка у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0001836, про що слідчим СГ третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України Хіміч С. В. складено протокол допиту свідка.

Під час допиту ОСОБА_2 у якості свідканадала наступні пояснення: «Крім того, хочу повідомити, що 11 жовтня 2017року до мене зателефонував ОСОБА_4 , що треба поговорити, щоб я приїхала та поговорила з ним. Коли я приїхала в офіс на АДРЕСА_1, там бувОСОБА_5 та ОСОБА_3 (адвокат), які почали мені словесно погрожувати та сказали, щоб я «тримала язик за зубами відносно вказаних вище обставин реєстрації підприємств».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Частиною першою статті 200 ЦК України встановлено, що інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). При цьому, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як-то: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При цьому, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Разом із тим, не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів.

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаними вимогами до ОСОБА_2 , оскільки вважав, що його честь та гідність були порушені діями відповідача, які знайшли своє вираження в тому, що остання 12 жовтня 2017 року під час допиту в якості свідка у кримінальному провадженні № 0001836 надала відносно нього показання такого змісту: «Крім того, хочу повідомити, що 11 жовтня 2017 до мене зателефонував ОСОБА_4 що треба поговорити, щоб я приїхала та поговорила з ним. Коли я приїхала в офіс на АДРЕСА_1, там був ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (адвокат), які почали мені словесно погрожувати та сказали, щоб я «тримала язик за зубами відносно вказаних вище обставин реєстрації підприємств».

Установивши, що позивач просить визнати недостовірною та спростувати інформацію, вказану відповідачем в протоколі її допиту слідчим СГ третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України в якості свідка від 12 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні № 0001836, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про те, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної оцінки його доводам та наданим доказам, колегія суддів відхиляє, оскільки встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанційвідповідно достаттей 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Посилання у касаційній скарзі на необґрунтованість та неправильність висновків судів попередніх інстанцій, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну правову оцінку, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Інші аргументи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук