Справа № 236/588/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю секретаря - Олійник С.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Лиман цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2018 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ ПриватБанк про стягнення з відповідача ОСОБА_1 73339,58 грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат(а.с.4-6).

Позивач свої вимоги обґрунтовує такими обставинами.

Між АТ КБ ПриватБанк та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 21.03.2011 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява про надання платіжної карти разом із запропонованими КБ ПриватБанк Умовами та Правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою" Тарифами Банку складають між відповідачем та банком кредитний договір.

АТ КБ ПриватБанк було надано ОСОБА_1 кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 31.01.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 73339,58 грн., що складається із заборгованості за кредитом 2201,72 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 63069,31 грн., заборгованості за пенею та комісією 4100,00 грн., сум штрафів 500,00 грн. та 3468,55 грн.

Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від ОСОБА_1 повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_1., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги позивача не визнала, просила в у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити, оскільки суми, зазначені в розрахунку, є надуманими. Крім того, просила застосувати до позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» строк позовної давності, оскільки вона не виконала взятих на себе зобов'язань щодо погашення боргу, проте банк звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише в березні 2018 року, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності(а.с.146).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до внаступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

АТ КБ ПриватБанк має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а.с. 38).

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 519 від 21.05.2018 року про рішення акціонера публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" змінено тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та затверджено нове найменування Банку - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування Банку - АТ КБ "ПриватБанк") (а.с. 59).

Судом встановлено, що між АТ КБ ПриватБанк та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 21.03.2011 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9)

ОСОБА_1 власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява про надання платіжної карти разом із запропонованими КБ ПриватБанк Умовами та Правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою" Тарифами Банку складають між відповідачем та банком кредитний договір. (а.с. 9,10,11-34)

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальниці ОСОБА_1 кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконала, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 31.01.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 73339,58 грн., що складається із заборгованості за кредитом 2201,72 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 63069,31 грн., заборгованості за пенею та комісією 4100,00 грн., сум штрафів 500,00 грн. та 3468,55 грн. (а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Встановлено, що згідно кредитного договору б/н від 21.03.2011 ОСОБА_1 отримала кредитну картку № 125533 строком дії до 12.2014 року, що підтверджено довідкою АТ КБ «ПриватБанк»(а.с.142).

З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 користувалася виданою їй карткою, зокрема вносила кошти на погашення кредиту. Останній платіж нею здійснено 17.09.2013(а.с.130)

21.12.2018 ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просила застосувати позовну давність до вимог АТ КБ «ПриватБанк» та відмовити в задоволенні позову(а.с.146).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.1.1.2.11 Умов та Правил карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на титульній стороні карти, включно(а.с.28).

Згідно з вищенаведеним пунктом 2.1.1.2.11 Умов та Правил, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14, від 23 листопада 2016 року у справі №6-2104 цс16.

Відповідно до ч. 5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначалося вище, строк дії виданої ОСОБА_1 кредитної картки № 125533 до 12.2014 року. Належних та допустимих доказів того, що вказана картка перевипускалася учасниками справи суду не надано.

Із вказаним позовом позивач звернувся до суду, згідно штампу на конверті, лише 06.03.2018(а.с.43), тобто з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові, оскільки відповідачем заявлено про застосування до позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» строку позовної давності.

На підставі зазначених правових висновків, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст рішення виготовлений 29.01.2019.

Суддя-