Справа № 683/2100/18
РІШЕННЯ
21 січня 2019 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.
секретаря Борикіної Л.В.
представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу № 683/2100/18, 2/683/237/2019 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,
У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 5 червня 2012 року, право власності на 1/3 частку житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по вул. Вигін, 27 у с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області.
В обґрунтування позову посилається на те, що 5 червня 2012 року помер її батько ОСОБА_5, який на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Вигін, 27 с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Ладигівською сільською радою Старокостянтинівського району 16 грудня 1987 року.
Вказує, що вона, як дочка, є спадкоємицею першої черги за законом до майна після смерті ОСОБА_5 та прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Крім неї спадкоємцями є також рідні брат і сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якими вона оформила спадкові права на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку, що належала померлому ОСОБА_5
Однак, своє спадкове право на 1/3 частку житлового будинку вона не може оформити через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. У видачі дублікату Свідоцтва про право власності на житловий будинок їй відмовлено головою Ладигівської ради Старокостянтинівського району ОСОБА_3
В судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_1 позов підтримав, просить задоволити.
Відповідачка ОСОБА_4 направила заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.
Заслухавши представника позивачки та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Судом встановлено, що5 червня 2012 року помер ОСОБА_5, який для позивачки був рідним батьком. На день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав один ІНФОРМАЦІЯ_2.
Із заявами про прийняття спадщини у визначений законодавством строк звернулися діти спадкодавця: позивачка ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_3
17 вересня 2012 року за заявою ОСОБА_2 Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 643/2012 до 1/3 частки майна померлого ОСОБА_5
Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 серії І-БВ № 190072 від 6 червня 2012 року; свідоцтвом про народження позивачки серії ЯЭ № 394497 від 20 листопада 1956 року та її свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ № 319014 від 22 серпня 1976 року, з якого вбачається, що вона змінила прізвище з «Біла» на «Чубата»; матеріалами спадкової справи № 643/2012 від 17 вересня 2012 року, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого 5 червня 2012 року ОСОБА_5
Таким чином, позивачка ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги законом до майна померлого ОСОБА_5, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила спадкові права на частину спадкового майна, а саме на 1/3 частку земельної ділянки, яка розташована на території Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 січня 2014 року.
До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 увійшов також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Вигін, 27 в с. Ладиги Старокостянтинівського району та належав померлому згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Ладигівською сільською радою 16 грудня 1987 року на підставі рішення виконкому Старокостянтинівської ради народних депутатів № 195 від 20 листопада 1987 року, та зареєстрованого в Хмельницькому обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером 181, що підтверджується довідками, виданими Старокостянтинівським БТІ ОР від 04 грудня 2017 року за № № 1232, 1233 та інвентарною справою на вказане домоволодіння.
Державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори позивачку повідомлено про відсутність можливості оформлення спадкових прав за законом на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Вигін, 27 в с. Ладиги Старокостянтинівського району, після смерті батька ОСОБА_5, оскільки нею не надано Свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та дубліката цього свідоцтва (відповідь на звернення щодо спадкових прав від 31 липня 2018 року за № 2020/02-14).
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.
Відповідно до розяснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи викладене, оскільки позивачка ОСОБА_2, як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_5, позбавлена можливості оформити спадкові права на 1/3 частку житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд через відсутність у неї правовстановлюючого документу на домоволодіння, тому її право підлягає захисту в судовому порядку.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 задоволити.
Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 5 червня 2012 року, право власності на 1/3 частку житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по вул. Вигін, 27 у с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, серія та номер паспорта СК 566253, виданий Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 21 травня 1997 року.

Повне рішення складено 31 січня 2019 року.

Суддя: