Справа №751/6611/18
Провадження №2/751/215/19
14 січня 2019 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.
з участю секретаря Михайлової І.О.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулася до суду з позовом і просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» суму відшкодування шкоди у розмірі 44 282, 98 грн. і сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.
Позивач свої вимоги мотивує тим, що 07 липня 2017 року між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 9542, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Lexus», д/н НОМЕР_1.
25 вересня 2017 року по вул. Анатолія Солов'яненка, 60 у смт Козин Київській області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_3, яким керував відповідач.
05 жовтня 2017 року постановою Обухівського районного суду Київської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого cт. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
04 жовтня 2017 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із Заявою про виплату страхової відшкодування вх. № 15/04/9.01/0693.17 звернулася ОСОБА_3 у зв'язку ДТП.
13 жовтня 2017 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 144 282, 98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2937 від 13 жовтня 2017 року.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1590276. Полісом встановлено ліміт відповідальності ТДВ «СТ «Домінанта» за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн..
Позивач 29.11.2018, 03.02.2018, 03.08.2018 направив відповідачу вимогу про відшкодування шкоди, однак станом на 24.09.2018 відповідач не здійснив відшкодування заподіяної шкоди на користь Позивача.
Відповідно до ст. 1194 ЦКУ позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користьрізницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) ТДВ «СТ «Домінанта», що становить 44 282, 98 грн., як відшкодування шкоди та сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн.
Ухвалою судді від 26 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху.
На виконання ухвали представник позивача надав уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить в позовній заяві вважати вірним прізвище відповідача «Мекшун» замість «Мешкун» ( а.с. 50-51).
Ухвалою судді від 13.11.2018 відкрито спрощене позовне провадженні у справі з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надавши заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Рекомендовані листи, які направлялись за місцем реєстрації відповідача, повернувся на адресу суду не врученим з довідкою «інші причини невручення».
У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслав.
Ухвалою суду від 14.01.2019 в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено наступні обставини.
07 липня 2017 року між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 9542, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Lexus», д/н НОМЕР_1 (а.с. 3 - 9).
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого cт. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
Вказаною постановою встановлено, що 25 вересня 2017 року о 19 годині 00 хвилин в смт. Козин Обухівськогорайону Київської області на перехресті вулиць Соловяненка та Партизанська водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_4 не був уважним за кермом та під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_5, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальних збитків, своїми діями, що виразились в порушенні вимог п.п. 2.3(б), 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 12).
04 жовтня 2017 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із Заявою про виплату страхової відшкодування вх. № 15/04/9.01/0693.17 звернулася ОСОБА_3 у зв'язку ДТП ( а.с. 13).
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 3667 від 13 жовтня 2017 року, ФОП ОСОБА_4 у висновку про вартість зазначив наступне: на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, викладених в «Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», зроблений висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «LEXUS NX 300Н» державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок ДТП станом на 02.10.2017 склала 145221 грн. 08 коп. із урахуванням 20% ПДВ (а.с. 18-22).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1590276, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Полісом також встановлено франшизу в розмірі у розмірі 100 000,00 грн. ( а.с. 31).
13 жовтня 2017 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № 741 від 10 жовтня 2017 року ( а.с. 14), Рахунку № ЕЛюС-0016835 від 02 жовтня 2017 року ( а.с. 15-16), Акту виконаних робіт № ЕЛюСА-010856 від 08 листопада 2017 року ( а.с. 17) та враховуючи Звіт про визначення вартості матеріального збитку вих. № 3667 від 13 жовтня 2017 року ( а.с. 18-23), здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 144 282, 98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2937 від 13 жовтня 2017 року ( а.с. 31).
Позивач 29.11.2018, 03.02.2018, 03.08.2018 направляв відповідачу за його зареєстрованою адресою місця проживання. вимогу про відшкодування шкоди (а.с. 32 - 39), однак станом на час розгляду справи у суді відповідач не надав докази про здійснення ним відшкодування заподіяної шкоди на користь Позивача.
За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР) страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом статті 1194 ЦК України в системному звязку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Дана правова позиція, висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2878цс15 у постанові від 10.02.2016 р та враховується судом при вирішенні даної справи.
З огляду на встановлені факти, надані та досліджені докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню у порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі що становить різницю між розміром завданої шкоди та розміром ліміту відповідальності ТДВ «СТ «Домінанта» за Полісом АМ/1590276: 44 282, 98 грн. (144 282, 98 грн. - 100 000, 00 грн.).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76-89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.
Повний текст рішення виготовлено 18.01.2019.
Головуючий - суддя І. В. Цибенко