УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на частку майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на частку майна.

Перевіривши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем, серед іншого, заявлено позовні вимоги про припинення права власності відповідача на частку у спадковому майні. Проте, з наданих копій свідоцтв про право на спадщину за законом не вбачається факту видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я відповідача.

Отже, за відсутності таких даних, суд вважає, що позивачем не зазначено і не надано доказів, які підтверджують належність на праві власності відповідачу частки у спадковому майні, на яке позивач просить припинити право власності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами існує спір відносно спадкового майна, який вирішити у досудовому порядку не уявляється можливим. Однак, з поданих позивачем матеріалів позову не вбачається доказів, що підтверджують викладені у позові обставини. Позивачем не зазначено, в чому саме полягає спір між сторонами.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Позивачем не зазначено обставин, які обґрунтовують позовні вимоги, а саме, в чому полягає порушення майнових прав позивача.

Крім того, відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Враховуючи, що з позовної заяви не вбачається вищезазначених обставин в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позивачем не обґрунтовано обраний спосіб захисту своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на частку майна залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову.

Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Калюжна