Справа № 182/9300/18
Провадження № 2/0182/319/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.07.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді - Рунчевої О.В.

секретаря- Нагаєвої Н.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Городничого О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2018 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною дочкою її та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з 2009 року ОСОБА_4 спільно проживав з нею, ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу у житловому будинку АДРЕСА_1 . Згодом у них народилася дочка ОСОБА_5 , яка проживала разом з ними.

Житловий будинок АДРЕСА_2 було побудовано КСП ім. Крейсера Аврора та передано у користування 07 квітня 1977 року матері ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З моменту свого народження ОСОБА_4 постійно проживав у вказаному будинку, після смерті своєї матері, ОСОБА_6 він продовжував самостійно проживати у ньому, утримував у належному стані, сплачував комунальні послуги, робив поточний ремонт, тобто відкрито та добросовісно володів вказаним житловим будинком.

Від моменту створення вказаний житловий будинок перебував на балансі КСП ім. Крейсера Аврора, після його ліквідації він залишився у користуванні родини ОСОБА_4 , право власності на вказаний будинок станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано не було, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06 серпня 2018 року.

Після смерті ОСОБА_4 , вказаний житловий будинок перебуває у фактичному володінні її, ОСОБА_1 , яка утримує його за власний рахунок, діючи в інтересах малолітньої дочки.

Посилаючись на положення ст. ст. 328, 344 ЦК України, вважає, що її малолітня дочка ОСОБА_3 , як єдина спадкоємиця ОСОБА_4 має право на набуття права власності на цей житловий будинок, оскільки є сингулярним правонаступником у розумінні ч. 2 ст. 344 ЦК України, до давності її володіння може зараховуватись період, за який ОСОБА_4 безпреривно, добросовісно та відкрито користувався житловим будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, просить суд визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, відповідачу та третій особі був наданий строк 15 днів з дня отримання ними такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Клопотань до суду не надійшло, відповідач та третя особа не скористався правом на відзив.

Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по вказаній справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , кожен окремо, вимоги позову підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Від представника Нікопольської міської ради О.О. Мкртчян надійшла на адресу суду заява про прийняття рішення згідно діючого законодавства.

Представник Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши учасників справи, допитавши свідка ОСОБА_8 та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 7).

Починаючи з 2009 року ОСОБА_4 спільно проживав з позивачем ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу у житловому будинку АДРЕСА_1 . Згодом у них народилася дочка ОСОБА_5 , яка проживала разом з ними.

Житловий будинок АДРЕСА_2 було побудовано КСП ім. Крейсера Аврора та передано у користування 07 квітня 1977 року матері ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14-15).

З моменту свого народження ОСОБА_4 постійно проживав у вказаному будинку, після смерті своєї матері, ОСОБА_6 , він продовжував самостійно проживати у ньому, утримував у належному стані, сплачував комунальні послуги, робив поточний ремонт, тобто відкрито та добросовісно володів вказаним житловим будинком.

Факт постійного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у житловому будинку АДРЕСА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема копією домової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку АДРЕСА_2 (а.с. 8-13).

Від моменту створення вказаний житловий будинок перебував на балансі КСП ім. Крейсера Аврора, після його ліквідації він залишився у користуванні родини ОСОБА_4 , право власності на вказаний будинок станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано не було, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06 серпня 2018 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 138714050 від 21.09.2018 року (а.с. 16, 23). Комунальним підприємством Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» на замовлення ОСОБА_4 було виготовлено 21 травня 2008 року технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 , згідно якого власником вказаного будинку є ТОВ «Аврора» (а.с. 17-22).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с. 26 «а»). після його смерті заведена спадкова справа № 161/2017, спадкоємиця за законом, ОСОБА_3 прийняла спадщину після його смерті (а.с. 26).

Після смерті ОСОБА_4 , вказаний житловий будинок утримує ОСОБА_1 , діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_3 .

Таким чином, у суду не викликає сумніву той факт, що померлий ОСОБА_4 за час свого життя добросовісно володів житловим будинком АДРЕСА_2 квартира АДРЕСА_2 , більш ніж 10 років, починаючи з часу, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю та встановлений п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лише строк після 01 січня 2001 року).

Протягом всього часу володіння, починаючи з дня смерті ОСОБА_6 , тобто з 2003 року та по день смерті ОСОБА_4 12 березня 2017 року, ніхто не оспорював факт добросовісного та відкритого володіння ним даним житловим будинком, не претендував на вказаний будинок, тому ОСОБА_4 добросовісно володів вищевказаним житловим будинком відкрито та безперервно більше десяти років.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що малолітня донька ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як єдина його спадкоємиця за законом, має право на набуття права власності на цей житловий будинок, оскільки є сингулярним правонаступником у розумінні ч. 2 ст. 344 ЦК України, до давності її володіння зараховується період, за який ОСОБА_4 безпреривно, добросовісно та відкрито володів та користувався житловим будинком АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 є обґрунтованити та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 178, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 12.07.2019 року.

Суддя: О. В. Рунчева