Провадження №2 /712/3173/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про стягнення завдатку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про стягнення завдатку, в якому просить суд стягнути з відповідачки суму завдатку у подвійному розмірі 54000 грн. та стягнути суму судових витрат в сумі 5768,40 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку про направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п.42 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За змістом п.41 вищевказаної Постанови, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак, з позовної заяви та викладу обставин, якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги, вбачається, що спір між сторонами не виник з приводу нерухомого майна, оскільки остання просить стягнути заборгованість, яка виникла з договірних відносин.

Так, позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачки грошової суми (завдатку) коштів за попереднім договором купівлі-продажу 1-кімнатної квартири, за умовою якого, сторони домовлялися в майбутньому укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, речове право в даному випадку це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права, яке в даному випадку закінчується укладанням договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Положеннями ЦК України й інших актів цивільного законодавства прямо не передбачено такий правовий наслідок невиконання попереднього договору, як відшкодування збитків у спосіб визнання права власності на річ, що мала бути придбана в майбутньому за договором купівлі-продажу. За таких обставин інша сторона попереднього договору може претендувати лише на відшкодування збитків відповідно до ч.2 ст.635 ЦК України.

Як вбачається з позовної заяви, одночасно з укладенням попереднього договору, сторони уклали 06.12.2016 Угоду про завдаток. Разом з цим, 25.12.2016 між позивачкою та відповідачкою за посередництва третьої особи так і не було укладено договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.07.2017 в цивільній справі № 712/14638/16-ц задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визначення права власності в порядку спадкування

Так, умови за попереднім договором не виконано, тобто дії сторін за попереднім договором не призвели до укладання договору купівлі-продажу, що в свою чергу не спричинило набуття права власності позивачкою.

Оскільки позивачка не набула права власності та будь-яких майнових прав на нерухоме майно, а стягнення завдатку за попереднім договором не є спором, який виник із приводу нерухомого майна, то застосування положень ст.30 ЦПК України в даному випадку є неможливим. Вважаю правильним при вирішенні питання про підсудність даної справи керуватися правилами ч.1 ст.27 ЦПК України.

Позивачка при зверненні до суду в обґрунтування позовної заяви нормами матеріального права, посилається на ст.526 ЦК України. Звернення позивачки з даним позовом за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси є помилковим, оскільки відносини між сторонами регулюються нормами чинного законодавства в площині суто договірних відносин (стягнення грошової суми (завдатку) коштів за попереднім договором), які не виникають з приводу нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В позовній заяві позивачем вказана адреса відповідачки: АДРЕСА_2 .

Отже, вищевказана справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси відповідно до територіальної юрисдикції (підсудності).

Беручи до уваги викладене, оскільки відповідачка зареєстрована в Катеринопільському районі Черкаської області, наявні підстави для направлення даної цивільної справи за підсудністю до Катеринопільського районного суду Черкаської області, що відповідатиме положенню ч.1 ст.27 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене вище, справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси, тому позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про стягнення завдатку передати за підсудністю до Катеринопільського районного суду Черкаської області.

Керуючись ст.ст.27, 31, 32 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про стягнення завдатку передати на розгляд за підсудністю до Катеринопільського районного суду Черкаської області (20500, смт. Катеринопіль, вул. Вільного Козацтва, 38).

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси І.О. Мельник