Справа № 594/157/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

з участю секретаря - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18 грудня 2003 року померла його баба ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка площею 0, 79 га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ТР №044379, та на яку він претендує як спадкоємець за законом.

З приводу оформлення спадщини на вищевказану земельну ділянку, із відповідною заявою його довіритель ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 районного нотаріального округу ОСОБА_6, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку був виданий на імя ОСОБА_3 після її смерті та рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності вказаної земельної ділянки спадкодавцю та встановлення права власності за позивачем, як за спадкоємцем за законом.

А тому, просив суд визнати за ним право власності на дану земельну ділянку, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3.

Сторони в судове засідання не зявилися.Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності, зазначивши, що його інтереси представлятиме адвокат ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився. Від сільського голови ОСОБА_8 до суду надійшла письмова заява, згідно якої просила справу слухати у відсутності представника, при цьому, зазначила, що відповідач позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 18 грудня 2003 року в с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_3, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 174692, виданого 19 грудня 2003 року ОСОБА_2 сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Ще за життя померла ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно жилий будинок з надвірними будівлями, заповіла ОСОБА_9.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 21.11.2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Бівка, 38 в с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області та земельна ділянка площею 0, 79 га, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Наведене підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради №515 від 02 липня 2018 року. Із даної довідки теж вбачається, що на день смерті, ОСОБА_3 проживала разом з онуком позивачем ОСОБА_1.

Поряд з тим встановлено, що від імені позивача, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки проживав разом з нею на день смерті, його довіритель ОСОБА_4 з приводу оформлення спадщини, 11 вересня 2018 року звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 районного нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою щодо видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 79 га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Борщівського району та на яку на імя ОСОБА_3 ОСОБА_5 РДА 18 березня 2005 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №044379. На підставі вказаної заяви до майна померлої було відкрито спадкову справу за Р №205/2018. Крім цього, 11 вересня 2018 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_10 подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Однак нотаріусом у видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку був виданий на імя ОСОБА_3 після її смерті та було рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності вказаної земельної ділянки спадкодавцю та встановлення права власності за позивачем, як за спадкоємцем за законом. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса ОСОБА_6 №467/02-14 від 11.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №205/2018, відкритої до майна померлої ОСОБА_3.

Так судом встановлено, що померлій ОСОБА_3 на день її смерті, окрім іншого належала на праві власності земельна ділянка (пай), площею 0, 79 га, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Борщівського району Тернопільської області, що підтверджується вищеописаною довідкою ОСОБА_2 сільської ради №515 від 02 липня 2018 року.

Крім того судом встановлено що на підставі розпорядження ОСОБА_5 райдержадміністрації від 27 травня 2004 року №228, 18 березня 2005 року ОСОБА_5 райдержадміністрацією на імя померлої ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ТР №044379, що вбачається з копії даного державного акту.

Згідно інформаційної довідки, виданої 03.10.2018 року відділом у ОСОБА_5 районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки належної ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії ТР №044379, станом на 02.10.2018 року становить 19199, 63 грн.

Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Вказані обставини, стверджені листом приватного нотаріуса ОСОБА_6 №467/02-14 від 11.09.2018 року, та матеріалами спадкової справи №205/2018, відкритої до майна померлої ОСОБА_3.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1276 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 18 грудня 2003 року в с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку площею 0, 79 га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР № 044379.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: