Ухвала

Іменем України

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 204/539/17

провадження № 61-147ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики,

В с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з указаним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 липня 2008 року останні звернулися до нього з проханням надати в борг 7 000 дол. США, для внесення першого внеску за автомобіль, який вони мали намір придбати. Отримавши гроші ОСОБА_6 написав розписку, у якій вказав, що зобов'язується повернути борг не пізніше трьох років з дня написання розписки, тобто до 16 липня 2011 року. Пізніше ОСОБА_6, ОСОБА_4 звернулися до ОСОБА_5 з проханням відстрочити строк повернення боргу на 4 роки, тобто до 16 липня 2015 року, і строк повернення боргу був продовжений.13 січня 2009 року ОСОБА_6, ОСОБА_4 знову звернулися до ОСОБА_5 з проханням надати їм у борг гроші в сумі 11 000 дол. США, але останній надав у борг лише 6 000 дол. США, про що ОСОБА_6 від свого імені написав розписку із зобов'язанням повернути борг до 14 січня 2016 року. 11 лютого 2009 року ОСОБА_5 надав в борг ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ще 5 000 доларів США на строк до 12 лютого 2016 року. Оскільки у зазначені строки борг не повернуто ОСОБА_5 просив суд стягнути з ОСОБА_6,, ОСОБА_4 суму боргу еквівалентну 18 000 дол. США, а саме -489 460 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму боргу в розмірі 18 000 доларів США. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення. Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики в розмірі 9 000 дол. США; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики в розмірі 9 000 дол. США, Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 грудня 2018 року ОСОБА_4 надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції оскаржувану постанову апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зокрема, неповно досліджено обставини справи та неправильно застосовано норми статті 65 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваної постанови убачається, що 16 липня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 7 000 доларів США на строк до 16 липня 2011 року, що підтверджується відповідною розпискою від 16 липня 2008 року.

Згідно з договором поставки від 16 липня 2008 року № 16/01, ТОВ «Віамон» зобов'язався продати, а ОСОБА_6 прийняти та оплатити автомобіль SKODA OCTAVIA A-5 Elegance 2.0/110kW 2008 року випуску. За умовами договору загальна сума товару складає 135 000 грн, передплата в розмірі 13 500 грн вноситься покупцем в момент укладання договору.

Відповідно до договору від 01 жовтня 2008 року 01/07, ТОВ «Віамон» зобов'язався передати у власність ОСОБА_6, а останній прийняти та оплатити вищезазначений автомобіль та протягом 7 днів з моменту укладення цього договору сплатити суму в розмірі 47 500 грн. За умовами договору право власності на автомобіль переходить з моменту сплати продавцю суми в розмірі 47 500 грн.

02 жовтня 2008 року ОСОБА_6 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу SKODA OCTAVIA, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

03 жовтня 2008 року між ОСОБА_6 та АКІБ «Укрсиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту в розмірі 18 000 дол. США під заставу транспортного засобу SKODA OCTAVIA A5, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань позичальника, було укладено договір поруки № 232605.

13 січня 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір позики за яким, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 6 000 дол. США зі строком повернення до 14 січня 2016 року. Факт одержання грошової суми підтверджується відповідною розпискою від 13 січня 2009 року.

Згідно із квитанцією від 13 січня 2009 року, ОСОБА_6 здійснив погашення кредитної заборгованості в сумі 6 000 дол. США.

11 лютого 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 5 000 дол. США на строк до 12 лютого 2016 року. Факт одержання грошей підтверджується відповідною розпискою від 11 лютого 2009 року.

Згідно із квитанцією від 11 лютого 2009 року № 226, ОСОБА_6 здійснив погашення кредитної заборгованості в сумі 5 000 дол. США.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини автомобіля SKODA OCTAVIA, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Статтею 82 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтями 1046, 1047, 1049 ЦК України визначено, зокрема, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з вимогами частин другої та четвертої статті 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позичені кошти витрачено ОСОБА_6 на погашення кредитної заборгованості за договором споживчого кредиту та застави автомобіля SKODA OCTAVIA А-5 Elegance 2.0/110kW2008 року випуску, що був придбаний в період шлюбу відповідачів.

Приймаючи постанову про часткове задоволення апеляційної скарги апеляційний суд, дослідивши усі наявні в справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства виходив із того, що судовим рішенням за ОСОБА_4 визнано право власності на Ѕ частини автомобіля, придбаного на позичені ОСОБА_6 кошти. Загальна сума позики, що була отримана в інтересах сім'ї складає 18 000 дол. США, а відтак підлягає стягненню по Ѕ з кожного із відповідачів.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваної постанови убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 рокув справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В. С. Висоцька

І.М. Фаловська