Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
справа № 455/1491/16-ц
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач), суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П., касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 15 лютого 2017 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2017 року в частині визнання незаконними рішення Старосамбірської міської ради від 22 квітня 2015 року № 2716 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 » та від 22 жовтня 2015 року № 3184 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 » скасував, справу в цій частині направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
При цьому колегія суддів, зробила висновок, що:
«звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_3 просив визнати недійсним рішення Старосамбірської міськради, на підставі якого ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку. У справі, яка переглядається, фактично вирішується питання про правомірне набуття ОСОБА_1 прав власника майна та позбавлення його права власності на землю внаслідок визнання недійсним рішення, на підставі якого таке право набуте. У такому разі вирішення позовних вимог, спрямованих на втручання у право власності особи, яку визначено як третю особу у справі, не відповідає процесуальному статусу сторін цивільного процесу. Отже, в порушення вимог вищенаведених правових норм суд першої інстанції не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, а апеляційний суд на зазначені порушення закону належної уваги не звернув».
Не можу погодитися із постановою колегії суддів з таких мотивів.
1. Тлумачення статті 33 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
1.1. Згідно пункту 2 частини шостої статті 130 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) якщо спір не врегульовано суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.
2. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
2.1. У пунктах 29 - 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 910/4896/18 (провадження № 12-47гс19) зроблено висновок, що «рішення органу державної влади у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку позовну вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень. З огляду на те, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації, яким надано земельні ділянки у власність фізичним особам, такий спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цих фізичних осіб. Доводи позивача щодо необхідності розгляду спору в цій справі за правилами господарського судочинства, оскільки спір виник між позивачем і Вишгородською районною державною адміністрацією, а фізичні особи не були визначені відповідачами у справі, не можуть бути підставою для розгляду спору господарськими судами, бо предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків таких фізичних осіб. Адже визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації, яким передано земельні ділянки у власність 21 громадянину України для ведення особистого селянського господарства на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, впливає на обсяг прав і обов`язків власників земельних ділянок, оскільки предмет такого спору стосується правомірності набуття ними відповідних земельних ділянок. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 911/4144/16 (провадження № 12-71гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 911/4111/16 (провадження № 12-69гс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 911/44/17 (провадження № 12-225гс18), від 15 січня 2019 року у справі № 911/4007/16 (провадження №12-222гс18)».
2.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».
3. Позовні вимоги про визнання оспорюваного рішення органу місцевого самоврядування недійсним спрямовані на оспорення права власності на земельну ділянку особи, що виникло внаслідок його реалізації. ОСОБА_3 відповідачем визначив лише Старосамбірську міську раду Старосамбірського району Львівської області, а позовних вимог до ОСОБА_1 не пред`явив, клопотань про залучення ОСОБА_1 до участі у справі як співвідповідача не заявляв, то за таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову внаслідок неналежного складу відповідачів. Тому колегії суддів касаційну скаргу потрібно було задовольнити частково, судові рішення в оскарженій частині скасувати, та в цій частині в позові відмовити.
Суддя В. І. Крат