Справа № 442/2569/18 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/1579/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар - Жукровська Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 липня 2018 року, постановлену в складі головуючого - судді Крамара О.В. у справі за заявою голови Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.» про забезпечення позову у справі за позовом Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.» до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а:

Позивач Фермерське господарство «Газда» Добродія ОСОБА_2.» звернувся в суд з позовом до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, в якому просив поновити процесуальні строки на оскарження п.1.21 Рішення сесії Дрогобицької міської ради № 1720 від 23.09.2015 р. та прийняти до розгляду позовну заяву, скасувати п.1.21. Рішення 64 сесії Дрогобицької міської ради № 1720 від 23.09.2015 р., яким було незаконно затверджено матеріали проектів землеустрою та незаконно передано безоплатно у власність ОСОБА_4, земельну ділянку площею 709 кв.м. на вул. Грабовського в м. Дрогобичі, кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться на території земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 18, 9 га, право постійного користування якою, відповідно до закону належить Фермерському господарству «Газда» Добродія ОСОБА_2.», як правонаступнику с/г кооперативу «Газда»; витребувати від ОСОБА_6, як добросовісного набувача на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.», як правонаступника с/г кооперативу «Газда» земельну ділянку, площею 709 кв.м., що знаходиться на вул. Грабовського в м. Дрогобичі, кадастровий номер НОМЕР_1, оскільки така знаходиться на території земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 18, 9 га, право постійного користування якою, відповідно до закону належить Фермерському господарству «Газда» Добродія ОСОБА_2.», як правонаступнику с/г кооперативу «Газда», стягнути солідарно з Дрогобицької міської ради (за рахунок коштів місцевого бюджету) та ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 3524,00 гривень судового збору за подання позовної заяви та 528,60 гривень судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

18 липня 2018 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої посилався на те, що Фермерським господарством «Газда» Добродія ОСОБА_2.», як правонаступник с/г кооперативу «Газда» подано віндикаційний позов до відповідачів. Предметом даного позову є бездіяльність та невиконання Дрогобицькою міською радою судових рішень, що набрали законної сили, про отримання позивачем права постійного користування земельною ділянкою пл. 18, 9 га в межах встановлених судовими рішеннями та винесення Дрогобицькою міською радою п. 1.21. Рішення 64 сесії Дрогобицької міської ради № 1720 від 23.09.2015 р., про передачу третій особі безоплатно у власність земельної ділянку площею 709 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та витребування від ОСОБА_6, як добросовісного набувача земельної ділянки пл. 709 кв.м., яка розміщена на території та в межах земельної ділянки пл. 18, 9 га правоволодільцем якої позивач є на підставі закону, рішень судів про надання йому права постійного користування цією земельною ділянкою.

Відповідачем ОСОБА_6 вже завдано значної матеріальної шкоди позивачу на спірній земельній ділянці площею 709 кв.м., що знаходиться на території саду, розміщеного на земельній ділянці пл. 18.9 га. Так, в період з 12 по 23 квітня 2018 р. нею без належних підстав та документів проведено самовільну вирубку і корчування пнів більше 25 дерев саду позивача з діаметром стовбура від 10 до 50 см, внаслідок проведення земляних робіт для організації заїзду та проведення підготовчих робіт з проведення будівництва на земельній ділянці пошкоджено на глибину більше 25 см. родючий шар ґрунтів земель сільськогосподарського призначення в саду позивача на площі більше 1000,00 кв.м. Руйнування саду продовжується ОСОБА_6, що фактично призвело до завдання значних істотних збитків позивачу через вирубування та корчування дерев саду та пошкодження родючих ґрунтів. Наміри ОСОБА_6 явно переслідують подальше знищення саду, щоб розпочати на незаконно придбаній земельній ділянці будівництво. Щодо встановлення розміру фактичних реально завданих збитків та прийняття невідкладних заходів по припиненню завдання істотних матеріальних збитків, позивачем подано 14.04.2018 р. та 24.04.2018 р. відповідні заяви в Екологічну інспекцію у Львівській області. Тому є необхідність вжити заходи забезпечення позову порядку ст. 150 ЦПК для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Просить з метою забезпечення позову постановити ухвалу, якою:

1. Призупинити дію п. 1.21. Рішення 65 сесії Дрогобицької міської ради № 1720 від 23.09.2015 р., про передачу ОСОБА_4 третій особі безоплатно у власність земельну ділянку пл. 709 кв.м. кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

2. До вирішення питання по суті спору та набрання законної сили судовим рішенням за даним позовом накласти арешт та заборону відчуження, а також заборону відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії з проведення будь-якого будівництва на земельній ділянці пл. 709 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в м. Дрогобич на вул. Грабовського.

3. До вирішення питання по суті спору та набрання законної сили судовим рішенням за даним позовом призупинити дію рішень сесій Дрогобицької міської ради про виділення у власність наступних чотирнадцяти земельних ділянок за наступними кадастровими номерами:

1) земельна ділянка пл.0,06 га, гр. ОСОБА_7, кадастровий номер НОМЕР_2;

2) земельна ділянка пл.0,0709 га, гр. ОСОБА_8, кадастровий номер НОМЕР_3;

3) земельна ділянка пл. 0,0709 га, гр. ОСОБА_9, кадастровий номер НОМЕР_4;

4) земельна ділянка пл. 0,0709 га, гр. ОСОБА_6, кадастровий номер НОМЕР_1;

5) земельна ділянка пл. 0,0709 га, гр. ОСОБА_10, кадастровий номер НОМЕР_5;

6) земельна ділянка пл. 0,0709 га, гр. ОСОБА_11, кадастровий номер НОМЕР_6;

7) земельна ділянка пл. 0,06 га, гр. ОСОБА_12, кадастровий номер НОМЕР_7;

8) земельна ділянка пл. 0,69 га, гр. ОСОБА_13, кадастровий номер НОМЕР_8;

9) земельна ділянка пл. 0,071 га, гр. ОСОБА_14, кадастровий номер НОМЕР_9;

10) земельна ділянка пл. 0,0659 га, кадастровий номер НОМЕР_10 (інформація про власника відсутня);

11) земельна ділянка пл. 0,0690 га, кадастровий номер НОМЕР_11 (інформація про власника відсутня);

12) земельна ділянка пл. 0,0625 га, кадастровий номер НОМЕР_12 (інформація про власника відсутня);

13) земельна ділянка пл. 0,0625 га, гр. ОСОБА_15, кадастровий номер НОМЕР_13;

14) земельна ділянка пл. 0650 га, гр. ОСОБА_16, кадастровий номер НОМЕР_14

та накласти арешт за заборону відчуження і вчинення будь-яких робіт на цих ділянках.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 липня 2018 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 липня 2018 року оскаржива позивач Фермерське господарство «Газда» Добродія ОСОБА_2.».

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою і такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки до суду подано саме віндикаційний позов про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Стверджує, що відповідач завдав матеріальних збитків позивачу через пошкодження майна, вирізання та викорчовування дерев фруктового саду, знищено більше 10 соток родючої ріллі сільськогосподарської землі. Посилається на те, що відповідач почав роботи по спорудженню бетонної огорожі та підготовчі роботи по облаштуванню фундаменту під спорудження житлового будинку на спірній ділянці.

Вважає, що суд першої інстанції неправомірно зазначає основною причиною відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову те, що позивачем не долучено до матеріалів справи правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку пл. 18,9 га, та вважає, що суд, діючи упереджено, наперед надає правову оцінку доказам, фактично вирішуючи позов, за відсутності передбаченої ЦПК України процедури, по суті.

Стверджує, що ним надано судові рішення, які є правовстановлюючими документами, що підтверджують набуте позивачем право постійного користування спірною земельною ділянкою.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 липня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Ухвалою про призначення справи до розгляду в апеляційному суді від 24 жовтня 2018 року вирішено проводити розгляд справи з повідомленням учасників справи, без їх виклику.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення повідомлень також шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, справа розглядається з повідомленням учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником вимоги ст.151 ЦПК не виконані, так як не надано доказів існування обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову, та що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття відповідних заходів.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 9 ст. 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Із матеріалів справи вбачається, що суд дійшов висновку про відповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки прийняв таку до розгляду, а тому така заява повинна бути розглянута у відповідності до вимог ст.153 ЦПК України, при цьому невідповідність форми та змісту, передбачених ст. 151 ЦПК України, у відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, не може бути підставою для відмови у задоволенні вимоги про забезпечення позову.

Разом із тим, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції мотивує таку відмову саме фактичною невідповідністю заяви положенням вказаної вище норми.

При цьому суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням.

Відповідно до роз'яснень пп. 4, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь в справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В порушення зазначених вище вимог, судом першої інстанції, розгляд заяви позивача, проведено з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, а саме зважаючи на зміст спірних правовідносин та позицію сторін, маючи право на виклик сторін до суду, суд першої інстанції до розгляду поданої заяви віднісся формально, та не вжив всіх необхідних заходів спрямованих на забезпечення повного та об'єктивного розгляду заяви про забезпечення позову.

Про поверхневість та формальність розгляду заяви про забезпечення позову також свідчить зміст оскаржуваної ухвали, обґрунтування та мотиви якої ідентичні обґрунтуванням та мотивам ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 квітня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.».(а.с. 45-46)

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на Рішення Європейського суду з прав людини у справі «ТОВ «Фріда» проти України» (заява №. 24003/07) від 08.12.2016 року, у якому, зокрема, йдеться про недопустимість надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження.

У зв'язку з цим, посилання суду першої інстанції на те, що суддею вже вирішувалось питання про забезпечення позову, як на одну з підстав для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову є безпідставним та необґрунтованим. Крім цього, колегія суду звертає увагу і на те, що чинним законодавством не встановлено заборони повторного звернення з такою завою до суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить юдо висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а заява голови Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.» про забезпечення позову у справі за позовом Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 150, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом тимчасових обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач Фермерське господарство «Газда» Добродія ОСОБА_2.» звернулося до суду з позовом до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Судом з'ясовано, що між сторонами дійсно виник спір, і земельна ділянка, на яку позивач просить накласти арешт, є предметом спору. Зважаючи на те, що спір стосується нерухомого майна, заявлено позовну вимогу про повернення земельної ділянки позивачу, та перевіривши доводи заявника щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що заяву голови Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.» про забезпечення позову слід задовольнити лише в частині накладення арешту на земельну ділянку пл. 709 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в м. Дрогобич на вул. Грабовського. Вид забезпечення позову - арешт, який просить застосувати позивач, відповідає позовним вимогам та є співмірним з таким, а незастосування заходів забезпечення позову може призвести до невиконання, чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог.

Разом з тим вимоги про заборону відчуження, заборону відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії з проведення будь-якого будівництва на земельній ділянці пл. 709 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в м. Дрогобич на вул. Грабовського, а також вимога про призупинення дії п. 1.21. Рішення 65 сесії Дрогобицької міської ради № 1720 від 23.09.2015 р., про передачу ОСОБА_4 третій особі безоплатно у власність земельну ділянку пл. 709 кв.м. кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, як види забезпечення позову, які просить застосувати заявник, охоплюються арештом, а відтак, у цій частині у задоволенні заяви, на думку колегії суддів, слід відмовити.

Крім цього, не підлягає задоволенню заява в частині вимоги про призупинення дії рішень сесій Дрогобицької міської ради про виділення у власність та накладення арешту та заборону відчуження і вчинення будь-яких робіт на чотирнадцятьох земельних ділянках, оскільки як вбачається з позовної заяви 13 з них не є предметом спору у даній справі та щодо таких позивачем не заявлялись позовні вимоги, а на чотирнадцяту земельну ділянку пл. 709 кв.м. кадастровий номер НОМЕР_1, накладено арешт, що охоплює і заборону.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і постановляє нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 липня 2018 року та постановлення нової ухвали про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, а саме, в частині накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Повний текст даної постанови складений 28 січня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п. 6, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.» - задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 липня 2018 року скасувати.

Заяву голови Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_2.» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку пл. 709 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в м. Дрогобичі Львівської області, по вул. Грабовського.

У задоволенні вимог про заборону відчуження, заборону відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії з проведення будь-якого будівництва на земельній ділянці пл. 709 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в м. Дрогобич на вул. Грабовського, про призупинення дії п. 1.21. Рішення 65 сесії Дрогобицької міської ради № 1720 від 23.09.2015 р., про передачу третій особі ОСОБА_4 безоплатно у власність земельної ділянки пл. 709 кв.м. кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - відмовити.

У задоволенні вимоги про призупинення дії рішень сесій Дрогобицької міської ради про виділення у власність чотирнадцяти земельних ділянок за наступними кадастровими номерами:

1) земельна ділянка пл.0,06 га, гр. ОСОБА_7, кадастровий номер НОМЕР_2;

2) земельна ділянка пл.0,0709 га, гр. ОСОБА_8, кадастровий номер НОМЕР_3;

3) земельна ділянка пл. 0,0709 га, гр. ОСОБА_9, кадастровий номер НОМЕР_4;

4) земельна ділянка пл. 0,0709 га, гр. ОСОБА_6, кадастровий номер НОМЕР_1;

5) земельна ділянка пл. 0,0709 га, гр. ОСОБА_10, кадастровий номер НОМЕР_5;

6) земельна ділянка пл. 0,0709 га, гр. ОСОБА_17, кадастровий номер НОМЕР_6;

7) земельна ділянка пл. 0,06 га, гр. ОСОБА_12, кадастровий номер НОМЕР_7;

8) земельна ділянка пл. 0,69 га, гр. ОСОБА_13, кадастровий номер НОМЕР_8;

9) земельна ділянка пл. 0,071 га, гр. ОСОБА_14, кадастровий номер НОМЕР_9;

10) земельна ділянка пл. 0,0659 га, кадастровий номер НОМЕР_10 (інформація про власника відсутня);

11) земельна ділянка пл. 0,0690 га, кадастровий номер НОМЕР_11 (інформація про власника відсутня);

12) земельна ділянка пл. 0,0625 га, кадастровий номер НОМЕР_12 (інформація про власника відсутня);

13) земельна ділянка пл. 0,0625 га, гр. ОСОБА_15, кадастровий номер НОМЕР_13;

14) земельна ділянка пл. 0650 га, гр. ОСОБА_16, кадастровий номер НОМЕР_14

та накладення арешту і заборону відчуження і вчинення будь-яких робіт на цих ділянках - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 січня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.