П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №335/12904/18

Провадження №22-ц/807/3097/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року в складі судді Рибалко Н.І. про передачу справи на розгляд за підсудністю в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаззбут» про припинення дій, які порушують права споживача, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаззбут» про припинення дій, які порушують права споживача, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року справу передано на розгляд Шевченківському районному суду м. Запоріжжя за підсудністю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме вважають, що до цього спору слід застосовувати правила ч. 5 ст. 28 ЦПК України, а не правила ч. 1 ст. 30 ЦПК України, просять ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представники ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаззбут» до суду апеляційної інстанції не з`явились, повідомлені про місце та час розгляду справи ( а.с.94;95).

Колегія суддів, згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаззбут», в якому посилаючись на ст. 16, 391 ЦК України, ст. 1, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» просять суд: заборонити ПАТ «Запоріжгаз» вчиняти будь-які дії щодо припинення газопостачання до будинку АДРЕСА_1 на підставі рахунку ТОВ «Запоріжгаззбут» № від 12.05.2017 року, виставленого споживачу ОСОБА_1 на суму 40 674,88 грн; зобов`язати ТОВ «Запоріжгаззбут» здійснити споживачу ОСОБА_1 перерахунок розміру плати з надання послуги з газопостачання, виключивши безпідставно нарахований борг в сумі 40 674,88 грн; стягнути з ПАТ «Запоріжгаз» в якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням прав споживача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 10 000 грн кожній; стягнути з ТОВ «Запоріжгаззбут» в якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням прав споживача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 10 000 грн кожній.

Ухвала суду першої інстанції про передачу даної позовної заяви на розгляд до іншого суду за підсудністю, обґрунтована тим, що названий спір повинен розглядатись за правилами виключної підсудності, визначеними ч. 1 ст. 30 ЦПК України, а саме за місцезнаходженням нерухомого майна, що відноситься до території Шевченківського району м. Запоріжжя.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 30 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тобто це позови, у яких між сторонами виникли правовідносини, з приводу володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Тлумачення частини першої статті 30 ЦПК України свідчить, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням), про недійсність договорів щодо такого майна та застосування наслідків недійсності договору, з приводу невиконання умов договору, предметом якого є нерухоме майно, з приводу звернення стягнення на нерухоме майно.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом щодо надання та споживання послуг з газопостачання, отже між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Позовна заява не містить обґрунтувань щодо позбавлення позивачів права користування, володіння або розпорядження нерухомим майном.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивачі вказують на те, що ними подано позов про захист прав споживачів, який, в тому числі, може бути пред`явлено і за правилами альтернативної підсудності.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а, навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.

Отже, вказана норма передбачає, що це є правом позивача обирати суд для пред`явлення позову, що виникають з приводу захисту прав споживача.

При цьому, якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права передавати справу до іншого суду з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Згідно із ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Встановлено, що місцезнаходженням відповідачів ПАТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаззбут» згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є вул. Заводська, 7 АДРЕСА_2 м. Запоріжжі, що відноситься до території Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Проте, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказаних обставин та положень закону не врахував, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про передачу справи за територіальною підсудністю до іншого суду для розгляду за правилами виключної підсудності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 рокуу відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року про передачу справи на розгляд за підсудністю в цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова