ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2306/5057/12
номер провадження 6/695/124/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю

секретаря Оніщенко Н.В.

представника Золотоніського

міськрайонного ВДВС Гончаренка Ю.В.

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України, яка мотивована тим, що відділ ДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції звернувся до Золотоніського міськрайонного суду із поданням про тимчасове обмеження заявника у праві виїзду за межі України до виконання ним виконавчого документа №415/3896/12 від 30.05.2012 року, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2012 року вказане подання задоволено, а заявника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по вказаному виконавчому документу.

Заявник наполягає, що він від виконання судового рішення не ухиляється, жодних дій спрямованих на приховування свого майна чи своїх доходів не вчиняє, однак через своє скрутне матеріальне становище та брак коштів судове рішення про стягнення із нього заборгованості по кредитному договору виконати не може. В свою чергу наявність вказаного обмеження позбавляє заявника можливості поїхати в іншу країну, щоб заробити грошові кошти та виконати боргове зобов`язання.

За таких обставин, вважаючи свої права обмеженими посилаючись на норми чинного законодавства, а також практику Європейського Суду, заявник звернувся до суду із даною заявою.

У судове засідання заявник не з`явився, однак у своїй заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні заяви наполягав.

Представник Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Черкаській області Гончаренко Ю.В. в судовому засіданні проти задоволення вказаної заяви заперечував, наполягаючи на тому, що рішення суду є обов`язковим для виконання, а заявник його досі не виконав, кошти не сплатив та не вчинив жодних заходів для погашення заборгованості. Окрім того зняття з ОСОБА_1 вказаної заборони призведе до того, що рішення суду буде неможливо виконати у зв`язку із відсутністю боржника в країні.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.05.2012 року задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та стягнуто із останнього заборгованість у сумі 14277.49 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2012 року було задоволено подання відділу ДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження заявника у праві виїзду за межі України до виконання ним виконавчого документа №415/3896/12 від 30.05.2012 року, яким заявника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по вказаному виконавчому документу.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов`язання боржника, покладених на нього судовим рішенням, тобто обмеження має бути застосоване за умови наявності доведеного ухилення боржника від виконання судового рішення та до моменту виконання такого зобов`язання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

На вказану вище обставину, а саме: наявність факту саме ухилення боржника від виконання судового рішення, а не його лише невиконання, вказував також і у своїх роз`ясненнях Верховний Суд України від 01.02.2013 року викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Разом із тим заперечуючи доводи заявника представник виконавчої служби не надав суду жодних доказів ухилення заявника від виконання судового рішення, а саме вчинення будь-яких дій спрямованих на ухилення від сплати коштів, приховування майна на яке можливо здійснити стягнення, переховування самим боржником від органів виконавчої служби, тощо.

Більше того відсутні будь-які відомості про наявність відкритого виконавчого провадження і в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

Так із наданих заявником відомостей про хід виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження за № 46802162 про стягнення коштів із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» завершено. Відомості про наявне відкрите виконавче провадження та здійснення дій спрямованих на примусове виконання рішення суду відсутні.

Таким чином вбачається, що матеріали справи взагалі не містять будь-яких відомостей про наявність примусового виконання вказаного вище судового рішення, а отже і даних про ухилення заявника від виконання вказаного рішення суду.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною,. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки , для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Так Європейський суд з прав людини у справі "Гочев проти Болгарії" підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою "Напияло проти Хорватії", скарга N 66485/01).

У справі "Хлюстов проти Росії" ("Khlyustov v. Russia" від 11.07.2013 року) ЄСПЛ застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон у зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі ЄСПЛ встановив порушення статті 2 Протоколу N 4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано "автоматично", тобто лише у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Враховуючи, що даних про наявність виконавчого провадження, а так само і про ухилення заявника від його виконання матеріали справи не містять, а тому відсутні будь-які правові підстави для подальшого обмеження права заявника за межі державного кордону України, наявність якого значною мірою обмежує права та свободи останнього, які гарантовані нормами міжнародного і національного законодавства.

За таких обставин суд вважає за необхідне вказану заяву задовольнити у повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , яке було застосоване на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2012 року у справі № 2306/5057/12.

Копію ухвали направити до Адміністрації Державної Прикордонної Служби України для своєчасного зняття ОСОБА_1 з контролю та виключення відповідних записів про нього в тому числі, але не обмежуючись з бази даних Державної прикордонної служби України «Відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України».

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Л.В.Середа