ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/77/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

майбутні вимоги позивача - про визнання права власності на частину земельної ділянки,

розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

29.11.2019 ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позовушляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер : 90:255:0011, площею 0,10 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності їй та ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , відповідач).

Заява обґрунтована тим, що позивач має намір подати позов про визнання права власності на земельну ділянку в частці, яка пропорційна її частці у праві власності на житловий будинок, при цьому відповідач ламає паркани, заявляє свої права на більшу частину земельної ділянки і має реальний намір позбутися своїх речових прав на земельну ділянку і будинок, незважаючи на існуючий спір.

За результатами вивчення матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Згідно з положенням ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

За загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви вбачається, що предметом майбутнього позову є збільшення частки (розміру) земельної ділянки позивача за рахунок земельної ділянки відповідача на тій підставі, що позивач здійснила прибудову до належної їй частини житлового будинку, в результаті чого її ідеальна частка у праві власності на будинок збільшилась з 32/100 частин до 61/100 частин.

Правовими підставами майбутнього позову позивач зазначає положення ч. 3 ст. 357 ЦК України та ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, однак зміст наведених законодавчих норм свідчить про те, що на спірні правовідносини вони не поширюються, а будь-яких інших норм, які б дозволяли співвласнику з наведених у заяві підстав збільшити вже встановлену частку у праві власності на земельну ділянку за рахунок зменшення частки іншого співвласника закон не містить.

Більше того ч. 4 ст. 357 ЦК України встановлює, що здійснена співвласником житлового будинку, іншої будівлі, споруди у встановленому законом порядку за свій рахунок добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Механізм захисту прав інших співвласників при продажі співвласником своєї частки у праві спільної часткової власності встановлений у ст. 362 ЦК України, яка надає співвласнику переважне право перед іншими особами на придбання відчужуваної частки у праві спільної часткової власності. Вказана норма зобов`язує продавця письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умов, на яких він її продає.

У разі продажу частки з порушенням права переважної купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця в межах одного року позовної давності з внесенням на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є очевидно необґрунтованими і неадекватними, а відтак правові підстави для застосування заявленого позивачем заходу забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: