Справа № 418/2721/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2019 року Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді: Шовкуна В.О.,

за участю секретаря: Бутенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 , де зареєстрований відповідач. Однак, за місцем реєстрації ОСОБА_2 з 2004 року не проживає без поважних на те причин, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, проживає в іншому селі зі своєю сім`єю. У добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Вважає ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у належному їй будинку, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки відповідач створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні майном.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дачу, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву у якій позовні вимоги визнали та просили розглядати справу без участі їхнього представника.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив той факт, що Відповідач по справі ОСОБА_2 понад 5 років не проживає за адресою реєстрації. Він мешкає по сусідству.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно копії договору дарування будинку від 15.06.2016 року № 863, та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 15.06.2016 року, позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.9-11)

Згідно довідки Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області від 27.05.2019 року № 331, позивачка має наступний склад сім`ї: ОСОБА_4 - чоловік, ОСОБА_2 - пасинок. (а.с. 15)

Відповідно до акту обстеження сім`ї від 27.05.2019 року, складеного за участю голови сільради, секретаря сільради та спеціаліста, ОСОБА_2 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично там не проживає з 2004 року. (а.с. 16)

Факт не проживання відповідача за адресою реєстрації, також підтверджується довідкою Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області від 28.05.2019 року № 333, згідно якої відповідач з 10.08.1996 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає. (а.с. 17)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 УК України).

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Така позиція узгоджується з висновком Верховного суду викладеним у постанові від 03.04.2019 року, справа № 454/2025/15-ц.

Таким чином, судом було встановлено, що відповідач з 2004 року не проживає за місцем реєстрації, будинком не користується, що свідчить про свідому втрату ним інтересу до житла належного позивачці, та про втрату права користування цим житлом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10,141, 209, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинкуАДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень, 40 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.О.Шовкун