Справа №461/7543/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Іваника Р.В.,

представника позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1,

представника відповідача

(позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2,

представника відповідача

(позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_4 ОСОБА_5 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та зустрічним позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг» про (відшкодування грошових витрат) стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 ОСОБА_5 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 4 432, 86 гривень заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, покликаючись на те, що відповідачі в період з 01.07.2014 року по 31.10.2016 не сплачують витрат за надання послуг з централізованого опалення в добровільному порядку, внаслідок чого, станом на 15.11.2016 року, утворилась вказана заборгованість. 15.11.2016 року позивач уже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, з приводу даної заборгованості, однак ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.07.2017 року такий судовий наказ був скасований.

06.02.2018 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить стягнути з ОСОБА_4 ОСОБА_5 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 9 009,99 гривень заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, оскільки відповідачі повністю не здійснюють оплату за надання послуг, внаслідок чого станом на 05.02.2018 року за період з 01.07.2014 року по 31.12.2017 року утворилась вказана заборгованість. Таким чином, просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості, яка включає в себе інфляційні витрати та проценти від простроченої суми заборгованості.

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг», в якому просить стягнути з відповідача необґрунтовано стягнуту заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 600,60 гривень.

Обґрунтовуючи зустрічний позов, покликається на те, що згідно судового наказу Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2017 року з ОСОБА_4 було стягнуто заборгованість за послуги з централізованого опалення на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» в сумі 600,60 гривень. Однак, ухвалою суду від 17.07.2017 року такий судовий наказ було скасовано, а відтак сума, яка стягнута є необґрунтованою та повинна бути повернута ОСОБА_4

Представник позивача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в судовому засіданні первісний позов підтримала, з мотивів наведених у ньому. Просила позов задоволити. Зустрічний позов ОСОБА_4 заперечила, з підстав, наведених у письмовому відзиві. Просила відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представники відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» заперечили, та вказали що позивачем належним чином не надавались послуги теплопостачання, такі послуги ОСОБА_4 не були отримані, а тому позовні вимоги є безпідставними. Просили у задоволенні первісного позову відмовити. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі та просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошенням, в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подала до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за її відсутності. Суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовим повідомленнями. Суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.4 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2, де також зареєстрована Аблулаєва Саадет Ельдар Кизи, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім?ї і прописки, виданою ЛКП «Айсберг» 29.09.2017 року за №6111 /а.с.5/.

У період 01.07.2014 року по 31.12.2017 року за даною адресою виникла заборгованість по несплаті послуг з централізованого опалення, яка згідно розрахунку /а.с.8,34,35/ станом на 05.02.2018 року становить 9 009,99 гривень, з урахуванням інфляційних витрат та процентів. Так згідно розрахунку, заборгованість включає в себе: заборгованість за надані послуги централізованого теплопостачання в сумі 7 633 гривні 37 копійок, інфляційні витрати в сумі 1 120 гривень 93 копійки, 3% річних в сумі 255 гривень 69 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 6 ст.1 ЗУ«Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується обєктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Аналізуючи наведені положення закону, суд вважає, що у разі коли житлове приміщення належить одній особі на праві приватної власності, а інші особи мають тільки право користування, то належним відповідачем за даним позовом є власник житлового приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2, при цьому, відповідач ОСОБА_5 у вказаній квартирі лише зареєстрована.

Таким чином, обов'язок щодо оплати послуг з централізованого опалення покладається на власника ОСОБА_4

Пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Водночас, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є неналежним відповідачем у справі, а тому у задоволенні позовних вимог щодо останньої слід відмовити.

Відповідно зі ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Частиною 3 ст. 16 цього Закону, визначено принцип безперебійного надання споживачу послуг.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про теплопостачання», основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання є захист прав споживачів, забезпечення рівних можливостей доступу суб'єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії, запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальні споживачі зобов?язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Статтею 19 ЗУ «Про теплопостачання», визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.162 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Правилами та ЗУ «ІІро житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору.

Пунктом 8 Правил встановлено, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до ст. ст. 67,68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред'явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв'язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Встановлено, що позивач надає, а відповідач ОСОБА_4 споживає послуги з централізованого опалення за договором приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» /а.с.11-12/.

Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем в ході розгляду справи на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують факт надання відповідачу житлово-комунальних послуг, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування.

Водночас, суд відхиляє твердження відповідача ОСОБА_4 щодо неналежного отримання нею послуг з централізованого опалення, оскільки заяви, долучені відповідачем на підтвердження таких доводів не стосуються періоду, за яким ЛМКП «Львівтеплоенерго» заявлено позовні вимоги, а тому такі не беруться до уваги судом як належні докази по справі.

Суд не приймає до уваги також посилання ОСОБА_4 про пошкодження її будинку та квартири та ненадання послуг з централізованого опалення внаслідок такого пошкодження, оскільки жодних належних доказів, які б свідчили про вказані обставини суду не надано. При цьому, як встановлено в ході судового розгляду такі заяви до ЛМКП «Львівтеплоенерго» не надходили. Докази того, що відповідач відмовилась від послуг від надання житлово-комунальних послуг, і відповідно розірвала з ЛМКП «Львівтеплоенерго» договір, згідно з п. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у матеріалах справи також відсутні.

Таким чином, твердження відповідача, що несплата нею за послуги централізованого опалення відбулася внаслідок неотримання послуг з централізованого опалення протягом позовного періоду не підкріплено жодними належними доказами.

Водночас, наявними в матеріалах справи актами про включення системи теплоспоживання від 22.10.2014 року, 09.10.2015 року, 11.10.2016 року, 10.10.2017 року /а.с.107, 108, 109, 110) підтверджується факт включення системи теплоспоживання в будинку № 12 на вул. Січових Стрільців в місті Львові на опалення.

Частина 1 ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за послуги з централізованого опалення є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи та встановленими в ході розгляду справи обставиннами, відповідачем такі доводи позивача спростовані не були, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. З відповідача на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» підлягає стягненню заборгованість, з урахуванням інфляційних витрат та процентів, за період з 01.07.2014 року по 31.12.2017 року, що становить 9 009,99 гривень.

На цій же підставі, суд не бере до уваги та відхиляє аргументи, наведені в зустрічній позовній заяві, оскільки такі не доведені жодними належними та допустимими доказами по справі, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Первісний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м.Львів, вул. Д.Апостола, 1, розрахунковий рахунок 4086 в Львівському АТ «Ощадбанк», МФО 325796, ) заборгованість за надані послуги централізованого теплопостачання в сумі 7 633 (сім тисяч шістсот тридцять три) гривні 37 копійок, інфляційні витрати в сумі 1 120 (одну тисячу сто двадцять) гривень 93 копійки, 3% річних в сумі 255 (двісті п?ятдесят п?ять) гривень 69 копійок, а всього заборгованість в сумі 9 009 (дев?ять тисяч дев?ять) гривень 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д.Апостола, 1, розрахунковий рахунок 4086 в Львівському АТ «Ощадбанк», МФО 325796, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні позовоних вимог Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_5 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг» про відшкодування грошових витрат - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 28 січня 2019 року.