Провадження № 6/761/2/2019
У Х В А Л А

04 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Мальцева Д.О.

за участю секретаря Чугаєва І.В.

представник боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Києві заяву боржника ОСОБА_5, стягувач ПуАТ «Родовід Банк» про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 (далі по тексту - заявник, позивач) звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив визнати виконавчий лист від 29.09.2016 по справі № 761/20750/13-ц в порядку повороту виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2012 по справі № 2-12806/11 таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 20.08.2012 Шевченківським районним судом м. Києва заочним рішенням задоволено позовні вимоги заявника частково, стягнуто з ПАТ «Родовід Банк» (далі по тексту - Банк, відповідач) на користь ОСОБА_5 28 970, 53 грн. 31.07.2013 судом скасоване заочне рішення та ухвалено нове, яким позовні вимоги також задоволено частково. В свою чергу, представник Банку звернувся із заявою про поворот виконання рішення суду, яку ухвалою від 12.08.2016 задоволено та ухвалено стягнути з позивача на користь відповідача грошові кошти в розмірі 28 970, 53 грн. Позивач вказану ухвалу суду оскаржив та на момент звернення до суду із вказаною заявою остаточне рішення по ній касаційною інстанцією прийняте не було. Заявник вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2016 не набрала законної сили в установленому законом порядку, а тому виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача ПАТ «Родовід Банк» в своїх письмових поясненнях заперечував проти задоволення заяви, зазначив, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2019 скасована в апеляційному порядку не була та набрала законної сили. Просив відмовити в задоволенні зазначеної заяви.

12.10.2016 заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

18.10.2016 заява передана на розгляд судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновській В.М.

23.09.2016 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ направлено частину матеріалів справи № 761/20750/13-ц для розгляду касаційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2016.

09.11.2016 ухвалою суду заява призначена до розгляду.

22.03.2017 на підставі Розпорядження № 01-08-182 «Щодо повторного автоматизованого розподілу справи», справу передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І.

28.11.2017 на підставі Розпорядження № 01-08-1415 «Щодо повторного автоматизованого розподілу справи», справу передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцеву Д.О.

29.11.2017 ухвалою суду справу прийнято до провадження судді Мальцева Д.О. та призначено до розгляду.

18.12.2017 справу знято з розгляду у зв`язку з тим, що матеріали справи № 761/20750/13-ц не повернулись до Шевченківського районного суду м .Києва після перегляду в касаційному порядку.

01.07.2019 матеріали цивільної справи № 761/20750/13-ц повернулись до суду після касаційного та апеляційного перегляду, справу призначено до розгляду.

23.09.2019 від заявника надійшли пояснення.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові пояснення заявника, матеріали справи, заяви, дійшов наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2012 позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Родовід Банк» на користь заявника грошові кошти в загальному розмірі 28 970, 53 грн.

12.11.2012 позивач отримав виконавчий лист за вказаним рішенням суду.

08.02.2013 за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження та списано з рахунків Банку грошові кошти в розмірі 28 970, 53 грн. на виконання вказаного рішення суду.

31.07.2013 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2012 скасоване.

29.10.2013 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Родовід Банк» на користь заявника грошові кошти в загальному розмірі 22 964, 84 грн.

09.04.2014 рішенням Апеляційного суду м. Києва скасоване в частині стягнення з Банку на користь заявника грошових коштів в розмірі 15 545, 54 грн.

18.06.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду м. Києва щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Банку на користь заявника грошових коштів в розмірі 15 545, 54 грн. скасоване, справу у вказаній частині передано до Апеляційного суду в м. Києві на новий розгляд.

11.12.2014 ухвалою Апеляційного суду в м. Києві рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2013 залишено без змін.

25.04.2015 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу Апеляційного суду в м. Києві від 11.12.2014 та рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2013 залишено без змін.

08.06.2015 заявником отримано виконавчий лист № 761/20750/13-ц про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у загальному розмірі 22 964, 84 грн.

19.01.2016 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишено без задоволення.

15.03.2016 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заяву відповідача про виправлення описки у виконавчому листі №761/20750/13-ц від 08.06.2015 задоволено та виправлено описку у виконавчому листі від 08.06.2015, зазначивши, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 11 890, 13 грн.

24.05.2016 ухвалою Апеляційного суду м. Києва ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2016 залишено без змін.

12.08.2016 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва задоволено заяву представника відповідача про поворот виконання рішення суду від 20.08.2012 та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» грошові кошти в розмірі 28 970, 53 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою заявником подано апеляційну скаргу.

13.09.2016 ухвалою Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто позивачу.

29.09.2016 представник відповідача отримав виконавчий лист за ухвалою про поворот виконання рішення суду щодо стягнення з позивача грошових коштів в розмірі 28 970, 53 грн.

Не погоджуючись з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2016, позивачем подано касаційну скаргу.

12.10.2016 заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Верховного суду від 31.10.2018, скасовано ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2018 щодо повернення апеляційної скарги, справу повернуто до апеляційної інстанції на розгляд.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.06.2019 ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2016 залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

01.07.2019 матеріали цивільної справи № 761/20750/13-ц в повному обсязі повернулись до Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п. 9, 11 Розділу XIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; 11) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Таким чином, суд під розгляду вказаної заяви керується нормами ЦПК України в редакції від 15.12.2017.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що виконавчий лист від 29.09.2016, виданий по справі № 761/20750/13-ц в порядку повороту виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2012 по справі № 2-12806/11 та на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2016, - виданий помилково, обов`язок боржника за ним відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням або з інших причин.

При цьому, щодо строків набрання законної сили ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2016, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, в редакції ЦПК України, яка діяла до 15.12.2017, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України в редакції до 15.12.2017, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Таким чином, ухвала суду апеляційної інстанції у відповідності до норм ЦПК України в редакції, яка діяла до 15.12.2017, набирала законної сили з моменту їх проголошення та незалежно від того, чи могла бути оскаржена в касаційному порядку.

Крім того, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню і введення у відповідача, банківській установі, тимчасової адміністрації або ж запровадження процедури ліквідації.

З огляду на вищевикладене, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2016 на момент видачі виконавчого листа від 29.09.2016 скасована в апеляційному порядку не була та набрала законної сили, а тому виконавчий лист виданий в строки та у спосіб, передбачений цивільним процесуальним законодавством.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 37, 352-355, 431, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви боржника ОСОБА_5, стягувач ПуАТ «Родовід Банк» про визнання виконавчого листа від 29 вересня 2016 року у справі № 761/20750/13-ц в порядку повороту виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року цивільна справа № 2012806/11 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо у судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Дата складання повного тексту ухвали 09.10.2019.

Суддя: