Справа № 463/6191/18
Провадження № 2/463/549/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Прошляк В.-А.П.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди, -

встановив:

позивач звернулася з позовом до відповідачів про солідарне стягнення на її користь заборгованості, яка складається з: 52 508,00 грн основного боргу, 200 397,00 грн пеня, 5 000 грн відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивує тим, що 16.03.2018р. між позивачем та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 (надалі відповідач-1), як турагентом, що діяв від імені та за дорученням туроператора - ТзОВ "Оазіс Тревел Україна"(надалі відповідач-2), було укладено Договір №1603/2 на туристичне обслуговування. Відповідно до п.1.1. цього Договору турагент зобов`язується відповідно до заявки туриста (позивача) на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується на умовах даного Договору прийняти і оплатити їх.

Станом на 11.05.2018р. позивач в повному обсязі і своєчасно виконала свої обов`язки щодо оплати вартості туристичних послуг в порядку, встановленому в п.6.2. Договору №1603/2, що підтверджується квитанціями. Турагент повинен був забезпечити надання комплексу туристичних послуг туроператором з 27.06.2018р. до 07.07.2018р. Однак 27.06.2018р. ТзОВ "Оазіс Тревел Україна" повідомив про скасування рейсу зі Львова, яким позивач разом із сім`єю повинна була вилетіти до Тунісу . Таким чином відповідачі не забезпечили надання комплексу туристичних послуг відповідно до Договору №1603/2, на туристичне обслуговування від 16.03.2018р. У зв`язку із наведеним просить стягнути солідарно з відповідачів суму збитків позивача, що еквівалентно 1880 доларів США, що становить 52 508 грн, а також оскільки відповідачі прострочили виконання договору на 134 дні просить стягнути пеню у розмірі 200 397 грн. Окрім того, неможливість отримати заброньовані туристичні послуги була зумовлена невиконанням відповідачами умов Договору, то позивач має право на відшкодування моральної шкоди. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.10.2018 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

08.02.2019 в підготовчому засіданні представник відповідача фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 долучив письмові пояснення по справі. Відповідно до них, вважає, що заявлені позовні вимоги до його довірителя є безпідставними та необгрунтованими, такими що суперечать як умовам Договору №1603/2, так і вимогам Закону України "Про туризм". Зазначає, що суб`єктом, який здійснює фактичне надання туристичних послуг, а також несе відповідальність перед туристом (позивачем) є саме туроператор - відповідач ТзОВ "Оазіс Тревел Україна". Крім того, вважає, що ОСОБА_2 , як тур агент, свої зобов`язання перед позивачем передбачені в п.2.1. Договору №1603/02 виконав в повному обсязі. У позивача був наявний весь необхідний пакет документів, в тому числі і квитки, для здійснення туру, тому вина фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 відсутня.

Через канцелярію суду 18.02.2019 надійшли додаткові письмові пояснення позивача, у яких зазначає, що відповідач-1 як турагент за умовами договору взяв на себе зобов`язання, а отже і відповідальність за невиконання такого зобов`язання, із фактичного забезпечення надання комплексу туристичних послуг. Однак, не відповідає дійсності і твердження відповідача - 1 про повне виконання зобов`язання перед позивачем. Означений договір, станом на даний час не визнано недійсним. Отже вважає, є підстави для застосування солідарної відповідальності обох відповідачів.

26.02.2019 суд ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що між позивачем та відповідачем - фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено Договір №1603/2 на туристичне обслуговування. Всі послуги позивачем були оплачені. Однак в супереч вказаного договору послуги надані не були, а сплачені кошти не зважаючи на звернення позивача не повернуті. Вважає, що обов`язок по відшкодування шкоди є неподільним в зв`язку з чим виникає солідарний обов`язок відповідачів, зокрема представлений суду агентський договір не містить дати його укладення, в зв`язку з чим не можливо встановити період його дії. Крім цього турагент не належним чином виконав свої зобов`язання в частині страхування. Просить позов задоволити.

Позивач в судовому засіданні підтримала пояснення свого представника, а також письмові пояснення долучені до матеріалів справи 13.05.2019.

Представник відповідача фізичної-особою підприємця ОСОБА_2. проти задоволення позову в частині вимог до його довірителя заперечив, оскільки ФОП ОСОБА_2 являється турагентом, який діяв від імені і за дорученням туроператора, який фактично являється стороною договору. У відповідності до вимог ЗУ «Про туризм» відповідальність у даному випадку несе саме туроператор ТзОВ "Оазіс Тревел Україна". Крім того вважає, що відповідач-1, як турагент всі взяті на себе зобов`язання виконав в повному об`ємі. Відповідач -1 здійснює лише посередницьку діяльності в порядку визначеному ЗУ "Про туризм". Також вважає, що оскільки розрахунок проводився в гривневому еквіваленті в розмірі 49 850 грн. саме ця сума підлягає стягненню з відповідача- 2. Керуючись ч. 2 ст. 32 ЗУ "Про туризм", вважає безпідставним заявлені вимоги про стягнення пені. Також просить звернути увагу на та, що в судовому засіданні не встановлено обставин, які б підтверджували факт наявності вини відповідача - 1 у ненаданні туристичних послуг позивачу.

Відповідач ТзОВ «Оазіс тревел Україна» у судове засідання свого повноважного представника повторно не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з Агентського договору №2012/1443 укладеного між ТзОВ "Оазіс Тревел Україна" (туроператором) та ФОП ОСОБА_2 (турагентом), а саме п.1.1. туроператор доручає, а турагент приймає на себе зобов`язання від імені, під контролем та в інтересах туроператора укладати договори із споживачами туристичних послуг, а також виконувати інші дії, пов`язані з реалізацією туристичного продукту та передбачені умовами цього договору (а.с.64-68).

Судом встановлено, що 16.03.2018 р. між ФОП ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, в особі директора ОСОБА_2 з одного боку, надалі турагент, що діє від імені та за дорученням туроператора та ОСОБА_4 укладено договір про надання туристичних послуг №1603/2 (надалі - Договір) (а.с. 7-9).

Пунктом 1.1 Договору визначено, що турагент зобов`язується відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п.2.1.2.-3 Договору турагент має обов`язок забезпечити бронювання туристичних послуг відповідно до заявки туриста. Забезпечити туриста необхідними документами, вказаними у заявці.

Пунктом 2.1.1. Договору передбачено обов`язок Туриста оплатити вартість туристичних послуг.

Як вбачається з пункту 6.1. Договору загальна вартість туристичних послуг еквівалентна 1880 доларів США. Відповідно до п.6.2.1. Договору в момент підписання цього договору замовник сплачує грошові кошти у розмірі 470 доларів США, що становить 12500 грн. 6.2.2. решта коштів вартості послуг, а саме 1410 доларів США по курсу на день оплати в грн повинні бути сплачені замовником не пізніше 05.06.2018р.

На виконання своїх обов`язків за цим Договором, позивачем було сплачено кошти в сумі 49 850 грн., з яких 12 500 грн в момент підписання договору, 18 550 грн. було сплачено 02.05.2018 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №0205 від 02.05.2018р., та 18 800 грн було сплачено 11.05.2018р., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1105 від 11.05.2018р. (а.с.15).

Отже позивач станом на 11.05.2018р. виконала свої зобов`язання щодо оплати вартості туристичних послуг в порядку встановленому п.6.2. Договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору позивач замовила надання для чотирьох осіб комплексу туристичних послуг, що включали: авіапереліт зі Львова до Монастира та у зворотньому напрямку, а також перебування в готелі Marhaba Palace Kantaoui5* тривалістю 10 ночей з 27.06.2018р. до 07.07.2018р. (а.с.10)

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 здійснено заявку туроператору для оформлення туристичних послуг на виконання замовлення позивача (а.с.128).

Листом бронювання по заявці №6026218 від 30.05.2018р. стверджується, що для позивача ОСОБА_4 та членів її сім`ї, Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел України» було заброньовано авіапереліт рейсами BAY7375 маршрутом Львів-Монастир, дата вильоту 27.06.2018р., та BAY7376 маршрутом Монастир-Львів, дата вильоту 07.07.2018 р., готель Marhaba Palace Kantaoui5* від 27.06.2018р. по 07.07.2018р. у місті Сусс, трансфери на 27.06.2018р. за маршрутом Аеропорт Монастир - Готель Сусс, на 07.07.2018р. за маршрутом Готель Сусс -Аеропорт Монастир, а також страховки (а.с. 129).

Як ствердив в судовому засіданні представник позивача ними направлено звернення до ТзОВ «Оазіс Тверел Україна» щодо компенсації грошових коштів сплачених позивачем за невикористаний туристичний продукт, оскільки туристи не змогли скористатись Туристичним продуктом з причин, які від них не залежать, а саме, через відсутність рейсу, який є частиною Туристичного продукту, однак на даний час кошти не повернуті.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України „Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», турагент зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст. 901 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Положеннями ч. 11 ст.20 Закону України «Про туризм» визначено, що якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму, зокрема, є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг (ст. 30 Закону України «Про туризм».

Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 32 Закону «Про туризм», за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.33 вказаного Закону визначено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 03.07.2013 № 6-42цс13, зазначено, що майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Судом встановлено, що послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договору, мав надавати саме туроператор - ТзОВ «Оазіс Тревел Україна». Станом на момент звернення до суду і по даний час грошові кошти за оплачені позивачем туристичні послуги не повернені, передбачені договором послуги не надано.

Щодо вимоги позивача про солідарне стягнення коштів з відповідачів, суд враховує наступне.

За вимогами ст.ст.541, 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Натомість ні умовами укладеного договору, ні законом не передбачено солідарного обов`язку туроператора та турагента. Позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 (турагента) є безпідставними, оскільки такий діяв як представники ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» на підставі агентського договору, та свої зобов`язання перед позивачем виконав належним чином.

Виходячи з наведеного, заявлений позов є частково підставним та підлягає до задоволення в частині майнових вимог щодо стягнення з відповідача ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» в користь позивача коштів в розмірі 48 617 грн., що еквівалентно 1880 доларів США на день ухвалення рішення.

З приводу позовної вимоги про стягнення пені, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини (ч.2 ст.32 Закон України "Про туризм").

Отже враховуючи вище наведене, позовна вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до висновку про повне задоволення позову у цій частини, виходячи з наступного.

Частиною другою ст. 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що заподіяна туристу моральна шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку встановленому законом.

Відповідно до частини 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.3, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначає позивач, внаслідок невиконання умов договору їй з сім`єю була зіпсована відпустка, вони були позбавлені можливості провести заздалегідь заплановану відпустку та відпочити, також позивач мала намір забезпечити оздоровлення своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_4 Відтак, суд вважає, що позивач та її сім`я відчували душевні страждання, занепокоєння та зазнавали вимушених змін у своєму житті, а тому приходить до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково та стягнути з ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь позивача матеріальні збитки, завдані внаслідок невиконання договору про надання туристичних послуг та моральну шкоду.

Оскільки на позивача поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів» як споживача туристичних послуг, такий в порядку ст.22 даного Закону звільнений від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь держави підлягає до стягнення 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-82, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

позов задоволити частково.

Стягнути з ТзОВ « Оазіс тревел Україна» на користь ОСОБА_4 48 617 грн (сорок вісім тисяч шістсот сімнадцять гривень) завданих збитків та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн ( п`ять тисяч гривень).

Стягнути з ТзОВ « Оазіс тревел Україна» на користь держави 768,40 грн (сімсот сорок вісім гривень сорок копійок) судового збору.

В задоволенні позовних вимог до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та стягнення пені відмовити.

Дата складання повного рішення суду - 29 липня 2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Почаївська, 25/49, .

Суддя Жовнір Г.Б.