Справа № 686/1526/19
УХВАЛА

23 січня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бондарчук В.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кобулетурі-Україна» до Кордзадзе Бесіка, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», з участю третіх осіб приватного виконавця ОСОБА_1, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

18 січня 2019 року ТОВ «Кобулетурі-Україна» звернулося до суду із позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 9 лютого 2017 року між ПАТ АБ «Південний» та ТОВ «Кобулетурі-Україна» було укладено кредитний договір №AL2017-00394, за умовами якого позичальнику було відкрито кредитні лінію лімітом 400 000 грн з 09 лютого 2017 року та 200 000 грн під 22 відсотка річних. В забезпечення зобовязань за кредитним договором 9 лютого 2017 року було укладено договір застави між банком та ТОВ «Кобулетурі-Україна», за умовами якого заставодавець надав в заставу обладнання згідно опису, який міститься в додатку №1.

11 вересня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис, згідно якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №AL2017-00394, від 9 лютого 2017 року в сумі 388 269 грн 59 коп. за період з 09 лютого 2017 року по 6 вересня 2018 року звернуто стягнення на обладнання, яке належить ТОВ «Кобулетурі-Україна», а саме: охолоджувач пластинчастий, балансовою вартістю 53 802 грн 29 коп. та масло утворювач Т1-ОМ2-Т б/у вартістю 42 500 грн 03 коп.

ТОВ «Кобулетурі-Україна» вважає, що виданий приватним нотаріусом виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню з підстав недотримання вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідним порядком не передбачено можливості звернення стягнення на заставлене майно.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Разом з предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб'єктний критерій.

Оскільки фактично спір виник між ПАТ АБ «Південний» та ТОВ «Кобулетурі-Україна» з приводу порушення зобовязань за кредитним договором №AL2017-00394 від 9 лютого 2017 року (основний договір) та звернення стягнення на предмет застави на підставі укладеного між цими самими субєктами договору застави, суд приходить до висновку, що відповідний спір належить до юрисдикції господарських судів, не дивлячись на те, що позивачем на власний розсуд було зазначено в якості другого відповідача фізичну особу Кордзадзе Бесіка, при цьому судом враховується, що обґрунтування позову не містить жодних обставин, які б доводили порушення прав, свобод чи інтересів позивача діями, чи бездіяльністю фізичної особи, будь яких вимог до даної фізичної особи позовна заява також не містить.

Тому, з урахуванням положень п.4 ч.2 ст.44 ЦПК України суд приходить до висновку, що є очевидним зловживання процесуальними правами з боку представника позивача, а саме завідомо безпідставне залучення особи як співвідповідача з метою зміни юрисдикції суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Розяснити позивачу, що він не позбавлений права із цими вимогами звернутися до Господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст.19, 260, 353 ЦПК України, ст.20 ГПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кобулетурі-Україна» до Кордзадзе Бесіка, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зобовязати Управління державної казначейської служби в Хмельницькому районі повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Кобулетурі-Україна» (місцезнаходження Хмельницька область, Хмельницький район с. Розсоша, автодорога Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка (км 38 +500 39 +800), ), сплачений судовий збір на підставі квитанції №QS17028901 від 18 січня 2019 року у АТ Таскомбанк на суму 1 921 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її виготовлення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали.

Ухвалу виготовлено 23 січня 2019 року.

Суддя: