РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/19745/17

Провадження № 22-ц/4815/1455/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Бондаренко Н.В.

секретар судового засідання : Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2019 року, постановлену в складі судді Ковальова І.М. у справі № 569/19745/17,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі позивач вказує на її незаконність, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Скаргу мотивує тим, що 26 вересня 2019 року представником останнього адвокатом Михайловим В.О. було подано суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що 25 вересня 2019 року між мною та адвокатом було укладено договір про надання правової допомоги.

Покликається на те, що у даній справі судом не ухвалювалося судове рішення, яким визнано явку ОСОБА_1 обов`язковою та на його адресу таке рішення також не надходило. Вказує, що залишивши позов без розгляду, місцевий суд позбавив його гарантованого права на правову допомогу, при тому, що адвокат, як представник з метою надання позивачу правової допомоги у повній мірі, мав би ознайомитись із матеріалами справи і тому клопотав про відкладення її розгляду, а відтак грубу порушив вимоги процесуального закону.

За наведеного, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд виходив з того, що позивач у судове засідання повторно без поважних причин не з`явився, явка якого судом визнана обов`язковою.

Проте з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Згідно ч.5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1ст. 257 ЦПК України).

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розглду справи, незалежно від причин, або залишення зали судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

Із матеріалів справи вбачається, що цивільна справа призначалась до судового розгляду неодноразово зокрема на 30 травня 2019 року, 05 липня 2019 року, 18 вересня 2019 року, 26 вересня 2019 року.

30 травня 2019 року позивач клопотав про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки термін дії угоди між ними та адвокатом Власюком В.В. закінчився, а іншої угоди з адвокатом він не встиг укласти. Однак, бажає користуватися правовою допомогою адвоката під час розгляду вказаної справи.

05 липня 2019 року сторони в судове засідання не з`явилися.

18 вересня 2019 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Разом з тим в цей день ОСОБА_4 подала клопотання про відкладення розгляду справи на інший день для мирного врегулювання спору.

26 вересня 2019 року від адвоката Михайлова В.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що 25 вересня 2019 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги.

За таких обставин друга поспіль неявка без поважних причин позивача в судове засідання відсутня.

На вказані обставини, місцевий суд уваги не звернув, належної оцінки останнім не надав, що призвело до передчасного рішення у справі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 43 ЦПК України явка до суду є правом, а не обов`язком позивача, тому він має право не з`являтися до суду, якщо його явка не буде визнана обов`язковою для дачі пояснення, проте місцевий суд такої ухвали не постановляв.

Враховуючи, що представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку із заміною адвоката, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно залишив позов у даній справі без розгляду.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2019 року.

Головуючий :

Судді :