Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 1316/4225/12

провадження № 61-18750св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2016 рокуу складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2012 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 14грудня 2006 року № 014/7300/82/46714 та за додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2 у сумі 38 179,64 доларів США (305 169,89 грн), у тому числі: заборгованості за кредитом - 32 225,32 доларів США (257 576,98 грн); заборгованості зі сплати відсотків - 2 372,54 доларів США (18 963,71 грн); пені за невчасну сплату кредиту та відсотків - 3 581,78 доларів США (28 629,20 грн); стягнення витрат зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до пункту 1.3 Статуту, що зареєстрований 06 червня 2012 року.

Відповідно до кредитного договору від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714 ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 40 000 доларів США строком до 14 грудня 2026 року із сплатою 14,0 % річних.

03 червня 2009 року додатковою угодою № 1 до зазначеного вище кредитного договору внесено зміни щодо умов погашення кредиту.

13 вересня 2010 року між сторонами підписано додаткову угоду № 2.

На забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору були укладені договори поруки від 14 грудня 2006 року за номерами 014/7300/82/46714/1, 014/7300/82/46714/2 та 014/7300/82/46714/3, згідно з якими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взяли на себе зобов`язання перед банком відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, утворилась заборгованість, яка станом на 06 жовтня 2012 року становить 32 225,32 доларів США (257 576,98 грн), з яких прострочена сума боргу - 281,21 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків - 2 372,54 доларів США (18 963,71 грн), пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, - 3 581,78 доларів США (28 629,20 грн).

Ураховуючи викладене, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило стягнути солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714 та за додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2 у сумі 38 179,64 доларів США (305 169,89 грн), у тому числі: заборгованість за кредитом - 32 225,32 доларів США (257 576,98 грн); заборгованість зі сплати відсотків - 2 372,54 доларів США (18 963,71 грн); пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків 3 581,78 доларів США (28 629,20 грн).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2012 року позов задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_1 та його поручителів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , солідарно достроково заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2 у сумі 38 179,64 доларів США (305 169,89 грн), у тому числі: заборгованість за кредитом - 32 225,32 доларів США (257 576,98 грн); заборгованість зі сплати відсотків - 2 372,54 доларів США (18 963,71 грн); пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків -3 581,78 доларів США (28 629,20 грн). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник порушив умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителів на користь кредитора.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2012 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2, станом на 06 жовтня 2012 року, а саме: поточну заборгованість за кредитом в сумі 281,21 доларів США, що еквівалентно 2247,71 грн; поточну заборгованість зі сплати процентів в сумі 2 372,54 доларів США, що еквівалентно 18 963,71 грн; пені за невчасну сплату кредиту та процентів в сумі 28 629,20 грн.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2, станом на 06 жовтня 2012 року, а саме: поточну заборгованість за кредитом в сумі 281,21 доларів США, що еквівалентно 2247,71 грн; поточну заборгованість зі сплати процентів в сумі 2 372,54 доларів США, що еквівалентно 18 963,71 грн; пені за невчасну сплату кредиту та процентів в сумі 28 629,20 грн.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2, станом на 06 жовтня 2012 року, а саме: поточну заборгованість за кредитом в сумі 281,21 доларів США, що еквівалентно 2247,71 грн; поточну заборгованість зі сплати процентів в сумі 2 372,54 доларів США, що еквівалентно 18 963,71 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення цивільної справи № 461/11301/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення поруки.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2015 року клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено, зупинено апеляційне провадження у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_4 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення поруки.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2015 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» задоволено частково.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»

- заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2 станом на 06 жовтня 2012 року в сумі: заборгованість за кредитом - 32 225,32 доларів США, що в еквіваленті 257 576,98 грн;

- поточну заборгованість зі сплати відсотків - 2 372,54 доларів США, що в еквіваленті 18 963,71 грн;

- пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків у сумі 22 752, 07 грн.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2 станом на 06 жовтня 2012 року в сумі: заборгованість за кредитом - 235,55 доларів США, що в еквіваленті 1 882,04 грн ;

- поточну заборгованість зі сплати відсотків - 1 837,22 доларів США, що в еквіваленті 14 679,39 грн;

- пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків у сумі 21054,61 грн.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2 станом на 06 жовтня 2012 року в сумі: заборгованість за кредитом - 235,55 доларів США, що в еквіваленті 1 882,04 грн;

- поточну заборгованість зі сплати відсотків - 1 837,22 доларів США, що в еквіваленті 14 679,39 грн);

- пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків у сумі 21 054,61 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивач просив стягнути з відповідачів повний розмір заборгованості за кредитним договором та відповідно звернувся до позичальника ОСОБА_1 з вимогою про дострокове виконання зобов`язань та до поручителя, ОСОБА_2 з вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань за договором поруки, тому з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2, станом на 06 жовтня 2012 року, а саме: заборгованість за кредитом - 32 225,32 доларів США, що в еквіваленті 257 576,98 грн; поточна заборгованість зі сплати відсотків - 2 372,54 доларів США, що в еквіваленті 18 963,71 грн; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків у сумі 22 752,07 грн у межах річного строку позовної давності щодо стягнення пені. А також враховуючи те, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з вимогою про виконання грошових зобов`язань за договором поруки, у розмірі заборгованості за кредитом, яка склалася у боржника ОСОБА_1 на момент звернення до них з вимогою, то зі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та окремо зі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» слід стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2 заборгованість за кредитом - 235,55 доларів США, що в еквіваленті 1 882,04 грн; поточну заборгованість зі сплати відсотків 1 837,22 доларів США, що в еквіваленті 14 679,39 грн; пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків у сумі 21 054,61 грн.

З урахуванням положень пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України пеню за несвоєчасну сплату кредиту стягнуто в межах одного року до звернення до суду з позовом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 28 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»,

за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку

за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

07 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2019 року справу за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань. Обмежень щодо обсягу відповідальності поручителя не встановлено, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором боржник та поручитель несуть однакову відповідальність за невиконання зобов`язань.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

14 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/7300/82/46714, за умовами якого позичальнику надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 40 000 доларів США зі сплатою 14 % річних, до 14 грудня 2026 року.

03 червня 2009 року додатковою угодою № 1 до кредитного договору від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714 внесено зміни щодо умов погашення кредиту, проведено реструктуризацію з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України. Зокрема, тимчасово на період з 04 червня 2009 року до 03 червня 2010 року включно позичальнику надано кредитні канікули шляхом зменшення розміру щомісячного платежу та змінено строк його сплати відповідно до графіка повернення кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї додаткової угоди та її невід`ємною частиною.

Протягом кредитних канікул позичальник сплачує проценти за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору.

Додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2, підписаною між сторонами кредитного договору та поручителями, передбачено, що станом на 13 вересня 2010 року фактична заборгованість зі сплати суми кредиту за кредитним договором складає 32 454,09 доларів США.

Станом на дату укладання зазначеної додаткової угоди заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 1 564,74 доларів США, в тому числі: 797,01 доларів США - заборгованість з погашення суми кредиту, 767,74 доларів США - заборгованість з погашення прострочених процентів.

На підставі зазначеної додаткової угоди з 14 вересня 2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, при цьому за згодою сторін відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714 між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 014/7300/82/46714/1, між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 014/7300/82/46714/2, між позивачем та ОСОБА_6 укладено договір поруки № 014/7300/82/46714/3, за умовами яких (пунктом 1.2) поручителі на добровільних засадах беруть на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за борговим зобов`язанням боржника ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, позивачем на адресу ОСОБА_1 02 серпня 2012 року направлено вимогу № С14-114-1-2-12/820 про погашення заборгованості за кредитом, яку він отримав 08 серпня 2012 року, зі змісту якої вбачається, що позивач вимагає протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати отримання цієї вимоги погасити достроково заборгованість за кредитом у розмірі 32 347,92 доларів США, заборгованість за процентами в розмірі 1 837,22 доларів США, пеню в сумі 3 358,54 доларів США.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом частини другої статті 1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Встановивши, що ОСОБА_1 не виконує належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, у зв`язку із чим виникла заявлена банком заборгованість, відповідачі у договорі поруки поручилися у повному обсязі відповідати перед банком за невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову банку.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Положенням частини четвертої статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з пунктом 2.1 зазначених договорів поруки, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, комісійної винагороди, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

Відповідно до пункту 4.1 договорів поруки сторони договору встановили, що цей договір поруки вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов`язання.

Відповідно до пункту 6.5 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом.

Вимога про виконання грошових зобов`язань за договором поруки 02 серпня 2012 року була направлена поручителю ОСОБА_2 (№ С14 -114 -1-2-12/821), яку вона отримала 08 серпня 2012 року, зі змісту якої вбачається, що позивач вимагає протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати отримання цієї вимоги погасити достроково заборгованість за кредитом у розмірі 32 347,92 доларів США, заборгованість за процентами в розмірі 1 837,22 доларів США, пеню в сумі 3 358,54 доларів США.

Вимоги про виконання грошових зобов`язань за договором поруки, 02 серпня 2012 року були направлені також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (№ С14 -114 -1-2-12/819 та С14 -114 -1-2-12/823), зі змісту яких вбачається, що позивач вимагає негайно, але не пізніше 5-ти банківських днів з дати отримання цієї вимоги) погасити заборгованість за кредитом у розмірі 235,55 доларів США, заборгованість за процентами в розмірі 1 837,22доларів США, пеню в сумі 3 358,54 доларів США.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з розрахунку, наданого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором від 14 грудня 2006 року № 014/7300/82/46714, додатковою угодою від 13 вересня 2010 року № 2, станом на 06 жовтня 2012 року становить: заборгованість за кредитом - 322 25,32 доларів США, що в еквіваленті 257 576,98 грн; поточна заборгованість зі сплати відсотків - 2 372,54 доларів США, що в еквіваленті 18 963,71 грн); пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків у розмірі 3 581,78 доларів США, що в еквіваленті 28 629,20 грн.

Також встановлено, що 06 вересня 2012 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок банку кошти в розмірі 122,60 доларів США (т.1 а.с. 108) та 527,40 доларів США відсотків за кредитним договором (т. 2 а.с. 208).

Разом з тим статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає кілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов`язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

У справі, яка переглядається, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник за порушення умов одного й того ж договору.

З огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки підстав для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України немає.

Вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що кожен із поручителів несе окрему солідарну відповідальність з боржником перед кредитором відповідно до договорів, укладеного ним, такі поручителі не є солідарними боржниками між собою, а кожен з них несе солідарну відповідальність з боржником.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк