Справа № 538/1139/19
Провадження № 2/538/461/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2019 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Бондарь В.А.,
за участю секретаря судового засідання Дробот О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиці Полтавської області цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Кулика Віталія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ім. Мічуріна" про розірвання договору оренди землі та витребування земельної ділянки, -
в с т а н о в и в:
Дія Договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (п.38 Договору).
Згідно із п. 41 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.
Використовуючи належну позивачеві на праві власності земельну ділянку відповідач не сплачував ОСОБА_1 ніякої орендної плати за землю (ні в якій формі) за 2016-2018 роки, підтвердженням чому є Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12.04.2019 № 989.
В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
В судове засідання представник відповідача Публічного акціонерного товариства «ім. Мічуріна» не з"явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву не подав.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.
Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За умовами Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування зазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 (сім) років (п.п.1, 8, 15 Договору). Пунктом 9 Договору передбачено внесення орендарем орендної плати у грошовій формі у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки земельного паю, але не менше 6 000 гривень х 1,0 частину паю - на рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 Договору). Відповідно до п. 11 Договору орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься до 31 грудня поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі - від несплаченої суми за кожний день прострочення (п.14 Договору).
Дія Договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (п.38 Договору).
Згідно із п. 41 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору ( а.с. 11-14).
Використовуючи належну позивачеві на праві власності земельну ділянку відповідач не сплачував ОСОБА_1 ніякої орендної плати за землю (ні в якій формі) за 2016-2018 роки, підтвердженням є Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12.04.2019 № 989 (а.с.16-17).
Відповідачем не виконуються свої зобов`язання стосовно виплати орендної плати позивачу за використання земельної ділянки.
Відповідно до частини першої ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України передбачено, що землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
За змістом ст. 125 Земельного кодексу України та частини другої ст. 25 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права, приступати до використання земельної ділянки орендар може в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.
Відповідачем можливо використання належної позивачеві на праві власності земельної ділянки виключно в строки, визначені в Договорі, й при цьому відомості про такі строки оренди землі повинні бути внесені до Державного реєстру земель та/або Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ст. 15 Закону «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема: строк дії договору оренди та орендна плата (із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату).
Пунктом «д» частини першої ст. 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Згідно ч. 1 ст. 32 «Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання» Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених законом та умовами договору.
Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Враховуючи несплату відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, грубе порушення у зв`язку з цим прав позивача як власника земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача адвоката Кулика В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ім. Мічуріна" про розірвання договору оренди землі та витребування земельної ділянки, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 1536, 80 грн. (а.с.1).
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Разом з цим ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Як убачається з письмових матеріалів справи суду були надані Договір про надання правничої допомоги № 32/19 від 03.07.2019 року, укладений між адвокатом Кулик В.О. та позивачем ОСОБА_1 , Ордер серія ПТ № 140133 на надання правової допомоги ОСОБА_1 , попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв"язку із розглядом справи, на підтвердження оплати витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень надана квитанція № 32 від 03.07.2019 року (а.с. 21-30).
Таким чином, суд вважає можливим стягнути з Публічного акціонерного товариства "ім. Мічуріна" на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката у розмірі 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 133, 134, 137, 141, 247, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, Законом України «Про оренду землі», ст. 526 ЦК України, ст.ст. 96, 141, 125 ЗК України, суд ,-
в и р і ш и в:
Позов представника позивача адвоката Кулика Віталія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ім. Мічуріна" про розірвання договору оренди землі та витребування земельної ділянки задовольнити в повному обсязі.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його складення.
Суддя Лохвицького
районного суду В.А.Бондарь