У Х В А Л А

11 грудня 2019 року м. Київ

Справа № 761/22804/15-ц

Провадження: № 22-ц/824/16480/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О., розглянувши апеляційну скаргу голови комісії з реорганізації державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" Шестакова Геннадія Леонідовича

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді Осаулова А.А.,

у справі за клопотанням Акціонерного товариства "Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш." про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року зупинено провадження у цивільній справі №761/22804/15 (провадження №8/761/27/2019) за заявою ДТГО "Південно-західна залізниця" про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року у цивільній справі за клопотанням АТ "Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш." про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості до набранням законної сили судовим рішенням Північного апеляційного господарського суду у справі №910/2589/17

Не погодившись із таким судовим рішенням, Шестаков Г.Л. в інтересах ДТГО "Південно-західна залізниця" подав апеляційну скаргу, одночасно порушивши питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що через велику завантаженість уповноважених представників та представництвом інтересів в судах лише адвокатами, ДТГО "Південно-Західна залізниця" було позбавлено можливості своєчасно оскаржити ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року.

За правилом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як убачається із матеріалів справи, 24 червня 2019 року судом за участю представників стягувача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представників боржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення. (т. 20 а.с. 17)

Повний текст оскаржуваної ухвали складено 27 червня 2019 року (т. 20 а.с. 71), тобто, апеляційна скарга повинна бути подана до 12 липня 2019 року включно.

Судом першої інстанції направлено учасникам справи копії ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року 27.06.2019 року (а.с.72), при цьому, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст ухвали судом надіслано 27.06.2019 року, зареєстровано 28.06.2019 року, оприлюднено 01.07.2019 року.

Апеляційна скарга Шестакова Г.Л. в інтересах Державного територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця" подана 15 листопада 2019 року, тобто, з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України.

За таких підстав ухвалою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року апеляційну скаргу голови комісії з реорганізації ДТГО "Південно-Західна залізниця" Шестакова Г.Л. на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року залишено без руху та запропоновано надати суду заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, та роз`яснено, що у разі не подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Залишаючи апеляційну скаргу голови комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» Шестакова Г.Л. без руху, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскаржувана ухвала була постановлена за участю представників сторін, повний текст ухвали перебуває у вільному доступі на сайті ЄДРСР з 01 липня 2019 року, тобто понад 4 місяці, підстави для поновлення процесуального строку у зв`язку із завантаженістю уповноважених представників даний проміжок часу, суд вважає неповажними.

На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху 09 грудня 2019 року до суду надійшла заява голови комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» Шестакова Г.Л. про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що ДТГО «Південно-Західна залізниця» перебуває в стані припинення, тобто, не здійснює господарську діяльність. Через незадовільний майновий стан, не мало змоги реалізувати своє право на оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року. Окрім того, зазначив, що причиною пропущеного строку на апеляційне оскарження стало завантаження підприємства великим обсягом робіт щодо переоформлення рухомого та нерухомого майна та підготовки великих об`ємів інформації та документів, необхідних для проходження відповідних перевірок.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення строку на апеляційне оскарження суд виходить із наступного.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, якийпередбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії»), рішення від 23 липня 2003 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, справа «Олександр Шевченко проти України», рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України», ухвала від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до частин 3,4 статті 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Норми цивільного процесуального закону не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд.

Як убачається із матеріалів справи, у червні 2019 року ДТГО «Південно-Західна залізниця» звернулось до суду із заявою про роз`яснення судового рішення (т. 20 а.с. 115-131).

28 серпня 2019 року ухвалою Київського апеляційного суду відмовлено у роз`ясненні постанови Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року у справі за заявою ДТГО «Південно-Західна залізниця» про перегляд за ново виявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року у справі за клопотанням Акціонерного товариства "Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш." про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості.

У вересні 2019 року ДТГО «Південно-Західна залізниця» вдруге звернулось до суду із заявою про роз`яснення судового рішення (т. 20 а.с. 156-161).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року відмовлено у роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року у справі за заявою ДТГО «Південно-Західна залізниця» про перегляд за ново виявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року у справі за клопотанням Акціонерного товариства "Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш." про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості.

Отже, ДТГО «Південно-Західна залізниця», діючи на власний розсуд, двічі зверталось до суду із заявами про роз`яснення судового рішення. Слід відмітити, що обидві заяви були оплачені судовим збором.

Дані обставини ставлять під сумнів визначені у заяві голови комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» Шестакова Г.Л. про поновлення строку на апеляційне оскарження причини пропуску такого строку.

Окрім того, подана заява містить лише твердження та посилання скаржника на обставини, які не підтверджені жодними доказами.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначені головою комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» Шестаковим Г.Л. у апеляційній скарзі та у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави для поновлення такого строку є непереконливими, неповажними, а їх обґрунтованість спростовується матеріалами справи.

Оскільки, будь-яких доказів на підтвердження вказаних у заяві обставин або доказів щодо наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, або доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію скаржником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення всіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, заявник суду не надав, відсутні правові підстави для поновлення голові комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» Шестакову Г.Л. строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року.

Також слід відмітити, що ЄСПЛ постійно зауважє, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення у справі «Воловік проти України» заява № 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови комісії з реорганізації державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" Шестакова Геннадія Леонідовича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови комісії з реорганізації державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" Шестакова Геннадія Леонідовича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року у справі за клопотанням Акціонерного товариства "Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш." про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Т.О. Невідома