Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб з 01.07.2018 з розрахунку 1 841, 00 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до припинення навчання.

В обґрунтування вимог зазначила, що вона є рідною дочкою відповідача. 01.09.2018 вступила до Житомирського державного університету імені Івана Франка. Як зазначає позивачка вона навчається на першому курсі, на основі бюджетної форми фінансування, однак навчання потребує значних витрат. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди стосовно матеріального утримання позивача, яка продовжує навчатися. З урахуванням зазначених обґрунтувань, просила суд задовольнити пред'явлені вимоги у повному обсязі, тому звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15).

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 18.01.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на час її навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка у твердій грошовій сумі у розмірі 1841,00 (одна тисяча вісімсот сорок одну) грн.00 коп. щомісячно, починаючи з 05 листопада 2018 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років. (а.с.25-26).

15.02.2019 року ОСОБА_2 подано до суду заяву про перегляд рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18.01.2017 року (а.с.33-35).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 12.03.2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Скасовано заочне рішення суду від 18.01.2019 року, призначено справу до розгляду (а.с.44-45).

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував простягнення з нього аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб на утримання дочки. Пояснив, що хворіє на цукровий діабет, є інвалідом другої групи, на його утриманні знаходяться дружина, яка не працює та син.

Судом встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.5).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано 18.04.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 18.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.6).

15.08.2017 року позивач змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с.7).

Відповідно до довідки Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради №01-14/2009 від 13.02.2018 року позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно довідки Житомирського державного університету імені Івана Франка №207 від 23.10.2018 року ОСОБА_1 навчається на 1-му курсі на денному відділенні у Житомирському державному університеті імені Івана Франка, форма навчання-денна (державна), закінчує навчання 30 червні 2022 року (а.с.10).

З оглянутого в судовому засіданні посвідчення встановлено, що позивач має інвалідність 2 групи.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями ст.199, 200 та ст.182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов'язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв'язку між батьками й дитиною (кровний зв'язок між батьками та дитиною або зв'язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення статті 182 Сімейного кодексу України, зокрема те, що відповідач ОСОБА_2 з 21.01.2006 року перебуває у зареєструваному шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 21 січня 2006 року серія НОМЕР_4. На утриманні відповідача перебувають мололітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацююча дружинау ОСОБА_7 (а.с.36,37).

Як вбачається з довідки ЦМЛ №1 відповідач ОСОБА_2 хворіє на цукровий діабет другого типу, потребує тривалого медикаментозного лікування (а.с.38).

Позивач є повнолітньою, проживає разом з матір'ю і продовжує навчання на денному відділенні у закладі вищої освіти, однак стан її здоров"я також незадовільний, оскільки їй встановлено 2 групу інвалідності, тому з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, що відповідає його матеріальним, сімейним можливостям та стану здоров"я - 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2018 року і до закінчення навчання дочки, але не довше, ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 280-281, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на час її навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2018 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_1 23 (двадцяти трьох) років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення встановленого розміру аліментів за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1,

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_2,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2

Cуддя О. С. Рожкова