Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1160/19 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 43 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/1160/19 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 серпня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Маслак В.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Житомирської міської ради. В уточнюючій позовній заяві від 23 травня 2019 року позивач просив замінити неналежного відповідача - Житомирську міську раду на виконавчий комітет Житомирської міської ради та зобов`язати останнього поставити його на квартирний облік відповідно до його заяви (а.с.46-50). Свої вимоги обґрунтовував тим, що має статус інваліда війни. Звернувшись до відповідача із заявою, в якій просив поставити його на квартирний облік, отримав відмову. Відповідна комісія, розглядаючи його заяву, навіть не викликала його на засідання. Власного житла він не має. Проживає у сільській місцевості, що негативно впливає на стан його здоров`я.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вважає, що відповідач протиправно не поставив його на квартирний облік, бо він має право вільно обирати місце проживання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із того, що право на житло належить до сфери прав будь-якої людини. Забезпечення житлом є життєвою необхідністю і одним з основних прав громадян незалежно від рівня економічного розвитку держави. Статтею 25 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право на такий життєвий рівень, який включає харчування, одяг та житло.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Разом із тим, матеріалами справи доводиться та судом установлено, що ОСОБА_1 з 2010 року проживає та зареєстрований у житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.20). Житловий будинок складається із однієї кімнати площею 24 кв.м, що належить ОСОБА_2 .

Позивач є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.16). Згідно з довідкою МСЕК позивач отримав травму, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби (а.с.17). Він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та одержує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.18).

Зі змісту довідки УПСЗН Лугинської райдержадміністрації від 15 вересня 2015 року №108 вбачається, що позивач перебуває на обліку в ЄДАРП по Лугинському району та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на пільги, як «інвалід війни 3 групи» (а.с.15).

Відповідно до пункту 18 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інваліди війни та прирівняні до них особи мають пільги на позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Зі змісту статті 46 ЖК Української РСР поза чергою жиле приміщення надається особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення.

Згідно зі статтею 38 ЖК УРСР порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання, врегульовано Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470 (надалі - Правила).

Відповідно до пункту 8 Правил квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Пунктом 13 Правил визначено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Тими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються також громадяни, які проживають у комунальних чи невпорядкованих стосовно умов даного населеного пункту квартирах, зокрема, особи, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни (пункт 14 Правил).

За приписами пункту 15 Правил на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Виконавчі комітети разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. Громадяни, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Згідно з пунктом 18 Правил, заява про взяття на квартирний облік подається відповідно виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради, сільському голові (у разі, коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) за місцем проживання громадян та адміністрації підприємства, установи, організації чи органу або іншому громадському об`єднанню (організації) за місцем їх роботи.

Відповідно до довідки, виданої Бовсунівською сільською радою Лугинського району Житомирської області від 16 січня 2018 року №59, ОСОБА_1 на території сільської ради власного житла не має, на квартирному обліку не перебуває та не є забудовником (а.с.19).

14 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Житомирської міської ради з заявою про взяття його на квартирний облік у міськвиконкомі в складі однієї особи. У заяві зазначив, що з 2010 року постійно проживає в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , у кімнаті площею 24 кв.м, один (а.с.6). Жиле приміщення упорядковане пічним опаленням. Він не працює, звільнений з лав ОСОБА_3 за станом здоров`я та має пільги, як інвалід війни. На квартирному обліку не перебуває.

Листом від 10 січня 2019 року №19/139 виконавчий комітет Житомирської міської ради повідомив позивача про те, що підстав для взяття його на квартирний облік у виконавчий комітет Житомирської міської ради не має, оскільки ОСОБА_1 зареєстрований за межами м. Житомира (а.с.41-42).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06 лютого 2019 року №100 «Про взяття на квартирний облік, включення до списків першочергового та позачергового одержання жилих приміщень і упорядкування черги за місцем проживання», з урахуванням пропозиції громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі (протокол від 21 грудня 2018 року №9), ОСОБА_1 відмовлено у взятті на квартирний облік для одержання жилої площі у міськвиконкомі у зв`язку з відсутністю підстав (а.с.45). Підстава: п.п.2 п.2 постанови №4 виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 07 січня 1985 року «Про ведення обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в області», пункти 8,15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Рішення виконкому не оскаржено у встановленому законом порядку та є чинним.

Доводи апеляційної скарги про те, що у встановлений законом термін позивач не отримував відповіді про внесення його питання на розгляд громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі з огляду на заявлені вимоги не впливають на розгляд даного спору по суті та не змінюють правильних висновків суду першої інстанції.

Так, ОСОБА_1 , звертаючись 23 січня 2019 року із заявою до міськвиконкому, вважав, що його заява від 14 грудня 2018 року не була розглянута. Зокрема зазначав, що рішенням комісії від 21 грудня 2018 року йому відмовлено в постановленні на квартирний облік, дане рішення він не отримував у встановлений законом строк. Повідомлення про запрошення на засідання комісії з розгляду його заяви про постановлення на квартирний обік не одержував (а.с.7-8).

Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що листом виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21 лютого 2019 року за №25/Н-544 позивача повідомлено, що 21 грудня 2018 року його заява розглянута на засіданні громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі. Листом від 14 грудня 2018 року за №3530 відділом по обліку та розподілу жилої площі міської ради Невмержицького А.В. було запрошено для участі в засіданні комісії на 21 грудня 2018 року о 15 год. 50 хв. каб.№382, але даний лист не був вручений адресату, оскільки повернутий з поштового відділення з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Крім того заявника повідомлено, що на його адресу направлявся лист від 10 січня 2019 року за №19/139. Витяг з рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06 лютого 2019 року №100 позивач отримав особисто 15 лютого 2019 року в Центрі надання адміністративних послуг, про що свідчить відмітка в журналі реєстрації ведення суб`єктів звернення (а.с.36-40).

Доказів постійного проживання ОСОБА_1 на території м. Житомира та наявності реєстрації місця проживання у м. Житомирі суду не надано. Сама по собі обставина, що позивач за станом здоров`я, у зв`язку з його погіршенням, не має змоги проживати в сільській місцевості та витримувати фізичні навантаження, не є достатньою правовою підставою для задоволення позову, тобто для взяття останнього на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у виконкомі Житомирської міської ради.

Також в обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», які передбачають, що кожен громадянин має право вибору місця проживання, в тому числі за станом здоров`я.

У вищевказаному Законі зазначено, що громадянам України гарантується вільний вибір місця свого проживання, але за винятком обмежень, які встановлені законом. У даному випадку порушено питання постановки на квартирний облік, яке врегульовано низкою нормативно-правових актів, зокрема, й Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470. Позивач не надав доказів постійного проживання та реєстрації місця проживання на території м. Житомира, що б надавало йому право постановки на квартирний облік саме у виконкомі Житомирської міської ради.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав у взятті позивача на квартирний облік в м. Житомирі, оскільки останній не відноситься до громадян, які мають право на постановку на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, без додержання вимоги наявності постійного проживання та реєстрації місця проживання у відповідному населеному пункті та на час виникнення спірних правовідносин позивач не був зареєстрований в м. Житомирі.

За приписами ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з огляду на вищевикладене, не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову та додаткового правового обґрунтування не потребують. Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд його залишає без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 серпня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 09 грудня 2019 року.