печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8577/19-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Козлов Р.Ю., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, просив суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою громадянкою Російської Федерації, укладений 14 квітня 2014 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Франківського району м. Львова, актовий запис № 234267.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач обрав підсудність відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Описана диспозиція статті містить вичерпний перелік випадків, коли позивач може звернутись до суду з позовом за зареєстрованим місцем свого проживання чи перебування.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, на утриманні позивача не перебувають малолітні чи неповнолітні діти. Позивач у своїй позовній заяві прямо зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою у них не має спільних дітей.

Відтак вбачається, що позивач помилково визначив підсудність розгляду позову за правилами ч. 2 ст. 28 ЦПК України, пред'явивши його до Печерського районного суду м. Києва.

Доказів того, що позивач не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача чи даних про те, що між подружжям існує домовленість стосовно розгляду спору за місцем проживання позивача матеріали позову також не містять.

В той же час, відповідно до ст. 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 29 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

З огляду на викладені норми, положення ст.ст. 27, 28 ЦПК України не можуть бути застосовані, оскільки законодавцем чітко встановлено порядок визначення підсудності у справах з іноземним елементом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів, позивачем пред'явлено вимогу про розірвання шлюбу з громадянкою Російської Федерації, що підтверджується копією паспорта відповідачки.

Таким чином, оскільки позивачем пред'явлено позов про розірвання шлюбу з іноземцем, яка відповідно до матеріалів позову проживає за межами України, даний позов слід направити до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст. ст. 29, 33 ЦПК України.

Керуючись ст.29 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Направити до Верховного Суду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу для визначення підсудності у порядку ст. 29 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: