Справа №601/1738/19
Провадження № 2/601/692/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Римар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/1738/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач, ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 . Позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2 , який є сином дружини власника будинку та відповідачем по даній справі. Однак з 2011 року по даний час відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає. Фактичне місце проживання відповідача на даний момент позивачу невідоме, оскільки вони не спілкуються між собою. Реєстрація відповідача у вищезазначеному будинку і перешкоджає ОСОБА_3 у реалізації його права на користування та розпорядження належним йому майном та останній змушений нести додаткові фінансові витрати у зв`язку з оплатою комунальних послуг за відповідача. Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник позивача - адвокат Корф П.К. подав заяву в якій просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення. Причини його неявки суду невідомі.

Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , що стверджується Договором дарування житлового будинку від 26.11.2013 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ПАС №995044 від 27.11.2013 року.

Згідно довідки про склад сім`ї від 14 серпня 2019 року, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14 серпня 2019 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак більше вісьми років не проживає за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 більше вісьми років без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, тому втратив право на користування житловою будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 72 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. ст.ст. 19, 42, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Ухвалити заочне рішення.

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , жителька: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Головуючий: