Справа №265/7648/19
Провадження №2-о/265/982/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

за участю секретаря - Азарової А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 265/7648/19 за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із вказаною заявою, посилаючись на наступне. 29 жовтня 1974 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з яким постійно мешкала ОСОБА_2 , помер. При цьому остання була на повному утриманні свого чоловіка, оскільки ОСОБА_3 отримував значно більшу ніж вона пенсію. Також зазначав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вели спільний бюджет, узгоджено між собою проводили видатки, вчиняли покупки, проводили ремонт житла, оплачували комунальні послуги, піклувалися один про одного, разом проводили своє дозвілля та відпочинок. Оскільки протягом спільного їх проживання ОСОБА_3 отримував значно більшу заробітну плату ніж ОСОБА_2 , то для неї постійним та основним джерелом засобу для існування були саме доходи її чоловіка. За життя ОСОБА_3 також отримував пенсію у декілька разів більшу за пенсію ОСОБА_2 . Тому після смерті чоловіка, заявник не має можливості отримувати пенсію чоловіка, через що вона звернулась до суду. На підставі викладеного заявник просив встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті, та встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 , та втрати ОСОБА_2 постійного та основного джерела засобу до існування після смерті ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 до суду не з`явилась, будучи про час та місце розгляду справи повідомленою належним чином.

Заявник ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , у судовому засідання на задоволенні заявлених ним вимог наполягав, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Просив суд задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання з проханням провести розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного обґрунтування.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 29 жовтня 1974 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , виданого Торезьким відділом РАЦС Донецької області, актовий запис № 906 від 29 жовтня 1974 року.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 1 листопада 2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сніжне Донецької області.

За ст. 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до змісту ч. 1, 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, в разі смерті пенсіонера незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому непрацездатними членами сім`ї вважаються, крім іншого, чоловік (дружина), якщо вони досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 25 листопада 2014 року № та № вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеними особами, які зареєстровані на підконтрольній Україні території в АДРЕСА_1 .

За паспортними даними громадян України ОСОБА_2 (серія НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (серія НОМЕР_3 ) зареєстровані в АДРЕСА_2 .

З копій пенсійних посвідчень ОСОБА_2 (№ НОМЕР_4 ) та ОСОБА_3 (№ НОМЕР_6) вбачається, що останні є пенсіонерами.

За відомостями, повідомленими суду, свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з моменту одруження увесь час мешкали разом в АДРЕСА_2 та в АДРЕСА_1 , після подій на сході України. Також свідки стверджували, що на час спільного життя ОСОБА_3 фактично утримував ОСОБА_2 , оскільки спочатку заробітна плата, а потім його пенсія значно переважала зарплату та пенсію ОСОБА_2 .

З аналітики нарахувань пенсійних виплат, наданих Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Донецької області, вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_3 за період з січня 2015 року (4874,15 грн.) до моменту його смерті у жовтні 2019 року (15640 грн.) значно перевищував розмір пенсії за аналогічний період, яку отримувала його дружина, ОСОБА_2 (1061,04 грн. та 1625,04 грн. відповідно).

Таким чином у судовому засіданні було підтверджено, що під час спільного проживання ОСОБА_2 з її покійним чоловіком ОСОБА_3 , остання перебувала на його утриманні, оскільки він отримував значно вищу пенсію, тому його дохід був основним для їх родини.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 спільно проживала однією сім`єю зі своїм покійним чоловіком ОСОБА_3 , а пенсійні виплати останнього були для ОСОБА_2 постійним і основним джерелом засобів існування.

Встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для ОСОБА_2 , оскільки дозволить їй використати своє право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення поданої заяви та визнання факту перебування ОСОБА_2 на утриманні чоловіка, ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 258, 263-265, 315 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по день смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , та втрати ОСОБА_2 постійного і основного джерела засобів до існування внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 10 грудня 2019 року.

Суддя