Справа № 219/9106/18
Провадження №8/219/2/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Радченко Л.А.,

при секретарі Лосинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2008 року у справі за № 2-н/219/1018/2018, 219/9106/18, за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2008 року у справі за № 2-н/219/1018/2018, 219/9106/18, за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить скасувати судовий наказ від 20.08.2018 року, прийнятий Артемівським міськрайонним судом Донецької області (справа № 219/9106/18, провадження № 2- н/219/1018/2018, суддя Конопленко О.С.). На час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та до прийняття судового рішення у цій справі, просить зупинити виконавче провадження № 57322288, яке знаходиться на виконанні у Бахмутському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2018 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було прийнято судовий наказ у справі № 219/9106/18, провадження № 2-н/219/1018/2018, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказаного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає. Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділом V ЦПК України:

Заявник отримала копію оскаржуваного судового наказу, заяву про видачу судового наказу з додатками 12.10.2018 року, про що свідчить її розписка у матеріалах справи. Про те, що судовий наказ видано вона дізналась 12.10.2018 року на підприємстві де працює, після чого, відразу звернулась до канцелярії суду. На підставі постанови державного виконавця відкрито виконавче провадження № 57322288 про стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3

Вважає, що судовий наказ необхідно переглянути у звязку із тим, що суду, який прийняв судовий наказ, не були відомі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом, а саме: ОСОБА_2 у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину від 14.08.18 року вказує відверту неправду: «іншої заяви, справи в суду, іншому суді, між тими ж сторонами, щодо одного і того ж предмету спору, з тих самих підстав не має.» Вказане не відповідає дійсності, оскільки, 12.02.2018 року відкрито провадження у справі № 219/899/18 (провадження № 2/219/928/2018) в Артемівському міськрайоному суді Донецької області за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, що підтверджується ухвалою суду від 12.02.2018 року. До справи № 219/899/18 (провадження № 2/219/928/2018), яку розглядає Артемівським міськрайонний суд Донецької області, ОСОБА_2 подав зустрічний позов про встановлення місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 разом із батьком. 12.04.2018 року винесено ухвалу про обєднання первісного та зустрічного позову в одне провадження. Наразі справа № 219/899/18 (провадження № 2/219/928/2018) у Артемівському міськрайоному суді Донецької області перебуває в процесі розгляду судом 1-ої інстанції, рішення у справі не прийнято. Тобто ОСОБА_2 навмисно не повідомив суду інформацію відносно того, що у судді на момент звернення із заявою про винесення судового наказу вже розглядається спір між тими ж сторонами стосовного того ж предмету спору - стягнення аліментів.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На момент винесення судового наказу донька ОСОБА_3 була зареєстрована разом зі заявником за адресою: м. Бахмут вул. Незалежності, 25/55, що підтверджується довідкою від 15.03.2018 року. Суду не була відома ця обставина та заявник ОСОБА_2 навмисно не повідомив суду, щоб отримати судовий наказ та отримувати кошти від неї. Відповідно до акту від 10.04.2018 року, складеним Керуючим ОСББ «Незалежності, 25», ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 забрав дитину ОСОБА_3 з місця реєстрації та постійного проживання разом з матірю за адресою: м. Бахмут вул. Незалежності, 25/55. Їх донька декілька днів на тиждень може знаходитись разом з нею, а декілька днів на тиждень разом із батьком. Наказане провадження застосовується тоді, коли є безспірна сума заборгованості, яку необхідно стягнути, або безспірні підстави стягнення аліментів. На момент винесення судового наказу про стягнення аліментів Артемівський міськрайонний суд Донецької області не вирішив питання про місце проживання дитини разом із батьком ОСОБА_2 Між сторонами існує спір про право (стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини), вирішення якого наразі триває.

У ході розгляду справи № 219/899/18 (провадження № 2/219/928/2018) в Артемівському міськрайоному суді Донецької області було проведено судову психологічну експертизу від 31.08.2018 року, згідно до висновків якої: п. 3 - у стосунках із донькою ОСОБА_2 відповідно до своїх життєвих позицій орієнтований не на її благо, а на «перемогу» над своєю колишньої дружиною, ураженні її в правах, приниженні її людської та материнської гідності; п. 4, 5, 19 - дії ОСОБА_2 свідчать про використання ним доньки як засобу вирішення своїх проблем у взаємодії із колишньою дружиною та демонстрацію ОСОБА_2 дитині соціально засуджуваних способів поведінки. Такі дії ОСОБА_2 слід оцінити як поведінку, яка перешкоджає розвитку дитини, як психологічне насилля над нею. Суду 1-ої інстанції не була відома ця обставина та заявник ОСОБА_2 навмисно не повідомив суду, що є такий негативний, відносно ОСОБА_2, висновок судової психологічної експертизи, на підставі якого суд 1-ої інстанції ще буде визначати місце проживання малолітньої доньки колишнього подружжя Зенових. Суду 1-ої інстанції при прийнятті судового наказу не була відома та обставина, що заявник ОСОБА_2 5 років ніде не працює, не має свого особистого стабільного доходу, його матеріально забезпечує мати - пенсіонерка. ОСОБА_2 не має свого власного житла. Стягнення аліментів із неї на підставі судового наказу відкриває для ОСОБА_2 нове джерело постійного доходу за її особистий рахунок. Заявник має постійне місце роботи, бо розуміє, що для матеріального забезпечення дитини їй необхідно працювати.

Вважає, що спір про стягнення аліментів з неї на користь ОСОБА_2 або із ОСОБА_2 на її користь на утримання їх доньки повинен бути розглянутий у позовному провадженні, а не в наказному, щоб у кожного із них були рівні права на захист своїх прав та інтересів, тобто було дотримано принципи цивільного судочинство: змагальність сторін та законність. Без рішення суду про визначення місця мешкання дитини в даному випадку є незаконним стягнення аліментів на підставі судового наказу, порушуються її законні права та інтереси, за захистом яких заявник вимушена звернутися до суду.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Стягувач за наказним провадженням ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності представника, заявлені вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що 20.08.2018 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області винесено судовий наказ № 219/9106/18 про стягнення з ОСОБА_1, місце проживання якої: 84500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, місце проживання якого: 84510, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 14 серпня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ч. ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Глава 3 розділу V ЦПК України передбачає Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи 12.02.2018 року відкрито провадження у справі № 219/899/18 провадження № 2/219/928/2018 у Артемівському міськрайоному суді Донецької області за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, що підтверджується ухвалою суду від 12.02.2018 року. У справу № 219/899/18 провадження № 2/219/928/2018 у Артемівському міськрайоному суді Донецької області ОСОБА_2 подав зустрічний позов про встановлення місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 разом із батьком. 12.04.2018 року винесено ухвалу про обєднання первісного та зустрічного позову в одне провадження. Наразі справа № 219/899/18 провадження № 2/219/928/2018 у Артемівському міськрайоному суді Донецької області перебуває в процесі розгляду судом 1-ої інстанції, рішення у справі не прийнято.

Згідно з п.2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи те, що на час винесення судового наказу 20.08.2018 року в провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебувала цивільна справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та встановлення місця проживання дитини з матірю та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини, та про ці факти суду не було відомо при винесенні судового наказу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, а отже, про її задоволення.

Таким чином, судовий наказ Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2018 року слід скасувати, ухваливши у справі № 219/9106/18 нове рішення, яким ОСОБА_6 на підставі п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України, відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, оскільки у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись ст.ст. 161, 170, 260, 423, 429 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2008 року у справі за № 2-н/219/1018/2018, 219/9106/18, за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Судовий наказ № 219/9106/18, виданий 20.08.2018 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області - скасувати.

Відмовити ОСОБА_6 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 352,40 грн.

У відповідності до положення ч.3 ст.171 ЦПК України роз'яснити ОСОБА_2 право на його звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.А. Радченко