БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1720/19
Провадження № 2/497/998/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання - Ковтун О.І.,

представника позивача - Янчевої Г.Ф.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Болград цивільну справу за позовом Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Болградського районного органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Болградська районна державна адміністрація Одеської області в особі Болградського районного органу опіки та піклування звернулася з даним позовом до ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав, оскільки остання є матір`ю малолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що мати дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не виконує батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дітей, залишає дітей без батьківського піклування. Для дітей не створені елементарні умови проживання: відсутні засоби гігієни, постільна білизна, не має ніяких умов для навчання, відсутній навіть одяг та взуття. Діти весь час знаходилися в антисанітарних умовах, були дуже брудні, неохайні, не доглянуті. Мати не забезпечувала дітей навіть мінімальними продуктами харчування, не готувала їм їжу.

Батько дітей - записаний зі слів матері, відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного Кодексу України.

Орган опіки та піклування подавши зазначений позов, в першу чергу захищає інтереси неповнолітніх дітей, та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей на користь особи, на утримання якої будуть передані діти.

Представник позивача ОСОБА_5 .Ф., яка діє за дорученням №01/01-34/90 від 14.01.2019 року (а.с.32-33) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення з підстав зазначених в позовній заяві, наполягала на задоволенні вимог.

Пояснила, що служба у справах дітей вживала максимальних заходів аби налагодити умови проживання дітей, залучали інших осіб для надання допомоги позивачці для облаштування будинку, забезпечення сім`ї необхідними засобами гігієни, меблями, дитячим одягом, продуктами харчування, а також неодноразово надавали матеріальну допомогу. Не раз проводили з позивачкою бесіди щодо недопущення аморального способу життя, попереджували про відповідальність. Однак позитивних результатів не вдалося досягнути. З метою захисту здоров`я дітей, необхідністю забезпечення їх навчальним процесом, діти 03 січня 2019 року були відібрані у позивачки, та ОСОБА_6 і Ганна тимчасово влаштовані до центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації, а ОСОБА_7 влаштована до Ізмаїльського будинку дитини на повне державне утримання. За весь цей тривалий час мати жодного разу не відвідала дітей, не цікавилася їх життям, здоров`ям, тобто самоусунулась повністю від виконання батьківських обов`язків.

Дітей постійно навідувала бабуся ОСОБА_8 , яка піклувалася їх утриманням та вихованням, надавала різного роду допомогу, та у подальшому старші діти ОСОБА_6 та Ганна тимчасово влаштовані в сім`ю ОСОБА_8 , тоді як малолітня ОСОБА_9 і надалі перебуває в Ізмаїльському дитячому будинку.

По твердженню представника, позивач має змогу піклуватися про своїх дітей, проте свідомо не бажає цього робити, а відтак наполягала на позбавленні її батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнала. Підтвердила, що дійсно не піклувалася про своїх дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та які у подальшому були у неї відібрані та влаштовані на утримання в державні заклади. Жодних заперечень на доводи представника позивача не надала, і навіть не намагалася їх спростувати. Пояснила, що не має наміру і надалі цікавитися дітьми та займатися їх вихованням та матеріальним забезпеченням.

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , їх матір`ю є ОСОБА_1 (а.с.6-8). Відомості про батька дітей: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , батька ОСОБА_15 записані зі слів матері, оскільки в шлюбі вона не перебувала.

10 вересня 2018 року комісія Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області виходом за місцем проживання відповідачки ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 встановила жахливі умови проживання малолітніх дітей, та мати попереджена про необхідність вжиття заходів для приведення будинку до порядку та необхідності догляду за дітьми, а також попереджена про відповідальність. (а.с.15).

12 вересня 2018 року при повторному обстеженні місця проживання позивача та її дітей, комісією було встановлено, що мати дітей ОСОБА_1 не вжила жодних заходів для виправлення вкрай негативного становища для поліпшення умов проживання дітей (а.с.16).

13.09.2018 року до Служби у справах дітей надійшло письмове повідомлення від голови Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області про неналежне виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно дітей: ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_7 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку постійно брудно, на підлозі і на ліжку розкиданий брудний одяг, на ліжку сліди шерсті кішок і собак, в дитячому ліжку білизна і ковдра брудні, в коридорі на підлозі і на столі брудний посуд. Діти брудні, дитячий садок не відвідують. Санітарний стан приміщення незадовільний. На подвір`ї всюди сміття і брудний одяг. Мати дітей разом зі співмешканцем зловживають алкогольними напоями і палять. Дітей належним чином не доглядають, не займаються їх навчанням, вихованням, не піклуються про їх розвиток та стан здоров`я (а.с.11).

08 жовтня 2018 року комісією виходом на місце в черговий раз було встановлено, що мати дітей ОСОБА_1 не вжила необхідних заходів для поліпшення умов проживання та утримання дітей (а.с.14).

Згідно наказу служби від 11.10.2018 року за №86-о малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 взято на облік як дітей, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.13).

Станом на 03.01.2019 року позивач ОСОБА_17 . ОСОБА_18 зі своїми малолітніми дітьми проживала за адресою АДРЕСА_2 (а.с.9).

03.01.2019 року в черговий раз до Служби у справах дітей надійшло письмове повідомлення від голови Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області про неналежне виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мешкають за адресою АДРЕСА_2 . Будинок в антисанітарному стані, діти дуже не охайні, не миті, одяг також брудний, скрізь не митий посуд, продукти харчування відсутні. Мати дітей постійно знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, при дітях палить цигарки, не вживає ніяких заходів для поліпшення житлово-побутових умов для дітей, навіть не прибирає в будинку, не пере одяг (а.с.10).

Спеціалісти служби у справах дітей, представники Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, неодноразово відвідували сім`ю, проводились профілактичні бесіди. ОСОБА_1 попереджалась про адміністративну та кримінальну відповідальність батьків, але не зробила належних висновків.

Рішенням служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 03.01.2019 року діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради у зв`язку з тим, що перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.12).

На підставі висновку Органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 24.05.2019 року за №02/к-124/81 діти: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , тимчасово влаштовані в сім`ю їх рідної бабусі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17).

Адміністрація Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини звернулася 15 серпня 2019 року з клопотанням №02/20-213 на ім`я Начальника служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації з підстав вирішення питання про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_4 , яка перебуває понад шість місяців у їх закладі, а мати дитини за весь час жодного разу її не відвідувала, не цікавилася її долею, ні в усній, ні в письмовій формі, тобто фактично самоусунулась від виховання та утримання дитини (а.с.18), про що складено відповідний акт (а.с.19).

Згідно цього акту про результати відвідування та піклування дитиною КЗ «Ізмаїльського міського Центру соціально-психологічної реабілітації дітей» № 02/16-73 від 15.09.2019 року, за весь час перебування малолітньої дитини в закладі з 08.02.2019 року мати жодного разу не відвідувала дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавилась нею жодним чином, тобто, самоусунулась від виховання та утримання дитини (а.с.19).

Згідно довідки Кубейського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Болградської районної ради Одеської області від 06.12.2019 року за №294 діти ОСОБА_20 та ОСОБА_19 з 01 вересня 2019 року навчаються в 1-му класі. За цей період мати дітей ОСОБА_1 до школи не приходила, станом навчання та відвідування учбових занять дітьми не цікавилась, не батьківські збори не з`являлась. Дітьми піклується бабуся ОСОБА_8 (а.с.36).

Дані обставини свідчать, що мати дітей, не бере участі у вихованні і утриманні дітей, не відвідує їх, не цікавиться їх здоров`ям, морально і матеріально не підтримує їх, ухиляється від виконання своїх обов`язків і взагалі вона фактично відмовився від них.

Болградська районна державна адміністрація Одеської області в особі Органу опіки та піклування 31.10.2019 року прийняла висновок за № 03/01-26/1602 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3-4).

Представник позивача, підтримала висновок та вважає, що відповідачка має бути позбавлена батьківських прав щодо сина ОСОБА_2 та дочок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки свідомо ухиляється від виконання своїх прямих батьківських обов`язків.

Отже, своїми діями, відповідачка свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.

В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідачка свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, взагалі не спілкується з дітьми, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними належної і якісної освіти, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дітям.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку, виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідачки, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дітьми їй ні хто не чинив і не чинить.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дітей, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Необхідно відмітити, що за положеннями ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 ч.3 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Враховуючи вимогами ст. 181-183 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне положення дітей, стан здоров`я та матеріальне положення відповідачки, та прийшов до переконання про необхідність стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей до досягнення кожного з них повноліття.

Суд роз`яснює відповідачці, що відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ч.6 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768.40 гривен.

Керуючись положенням ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.164 ч.1 п.2, 169, 181, 243, 244 СК України, ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402, ч.2 ст.3 Конвенції «Про права дитини» від 27 вересня 1991 року, принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Болградського районного органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 10 січня 2011 року Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь особи, на утриманні якої будуть перебувати діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , аліменти на їх утримання:

- у розмірі однієї другої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

- з 21 січня 2030 року стягувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення середньою дитиною ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

- з 07 вересня 2031 року стягувати аліменти на утримання найменшої дитини в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 10 січня 2011 року Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 768.40 гривен (сімсот шістдесят вісім гривен сорок копійок) судового збору.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до відповідних районних відділів Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області - для виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.12.2019 року.

Суддя: _____________ С.В.Кодінцева