ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №576/1497/19

Провадження № 22-ц/816/4958/19

Сумсь кий а пеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Орлова І.В.,

суддів: Левченко Т.А., Хвостика С.Г.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 вересня 2019 року (суддя Мазур С.А., дата складення повного тексту рішення не зазначена) у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

17 червня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулось до ОСОБА_1 з позовом про стягнення 12227,58 гривень заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем 10 червня 2011 року був укладений кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконав зобов`язання з вчасного їх повернення, внаслідок чого станом на 23 червня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 12227,58 гривень, яка складається з боргу по тілу кредиту в сумі 4617,87 гривень, боргу по простроченому тілу кредиту в сумі 2253,22 гривень, нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 4198,03 гривні, нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень в сумі 100 гривень, штрафу (фіксована сума) в сумі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 735,24 гривень.

Заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 вересня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 4617,87 гривень та 726,14 гривень судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати заочне рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення боргу по простроченому тілу кредиту, пені та штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позичальник повністю погодився з умовами кредитування, підписавши 10 червня 2011 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та, крім того, підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначена базова процентна ставка на рівні 30% річних, пільговий період 55 днів, розмір комісій та відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту. На думку позивача, зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, безпідставно відмовивши у стягнення простроченого тіла кредиту, пені та штрафу.

В частині задоволених вимог про стягнення боргу по тілу кредиту рішення суду не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення простроченого тіла кредиту, а також пені і штрафу, суд першої інстанції вказав, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10 червня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети.

Апеляційний суд частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, банк надав розрахунок заборгованості, в якому зазначив, що за Кредитним договором № б/н від 10 червня 2011 року станом на 26 червня 2019 року утворилась заборгованість по таким складовим: 4617,87 гривень боргу по тілу кредиту; 2253,22 гривень боргу по простроченому тілу кредиту; 4198,03 гривень пені за прострочене зобов`язання; 100 гривень пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень та 1058,46 гривень штрафу. Загальна сума кредитної заборгованості склала 12227,58 гривень (а.с. 6-8).

Крім розрахунку заборгованості по кредиту до позовної заяви також було додано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 10 червня 2011 року (а.с. 9), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 10) та Умови і Правила надання банківських послуг без дати їх затвердження банком та без підпису позичальника ОСОБА_1 (а.с. 11-26).

Підписану відповідачем ОСОБА_1 Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» матеріали справи не містять, а додані до апеляційної скарги документи (а.с. 68-71) не є належними доказами у розумінні вимог ст. 77 ЦПК України.

Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № б/н від 10 червня 2011 року ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року і станом на 23 червня 2019 року допустив прострочення повернення заборгованості по тілу кредиту на суму 2253,22 гривень (а.с. 5-8).

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, позичальником було порушено умови укладеного між сторонами кредитного договору в частині повернення заборгованості щомісячними платежами, тобто допущено прострочення виконання зобов`язання на суму 2253,22 гривень.

Зазначеного вище суд першої інстанції не врахував, а відтак рішення суду в цій частині на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 2253,22 гривень боргу по простроченому тілу кредиту.

З рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про стягнення 4298,03 гривень пені та 1058,43 гривень штрафу апеляційний суд повністю погоджується.

Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення пені і штрафу, банк, крім розрахунку кредитної заборгованості станом на 23 червня 2019 року, також посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ та як невід`ємної частини кредитного договору та , який містять умови щодо пільгового періоду користування кредитними коштами, процентну ставку, відповідальність позичальника за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, тарифи та інші умови.

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

З огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17, у подібних правовідносинах неможливо застосувати правила ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання (щодо встановлення умов однією зі сторін договору у формулярах або інших стандартних формах), оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин у даній справі (10 червня 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (17 червня 2019 року).

Таким чином, за відсутності доказів про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про відповідальність за несвоєчасне повернення кредитних коштів у виді пені та штрафу, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з ч. 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи викладене вище та обставини того, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/) та Витяг з Тарифів, які містяться в матеріалах даної справи, фактично не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10 червня 2011 року шляхом підписання анкети-заяви.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді неустойку (пеню і штраф) за несвоєчасне повернення кредиту, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України перерозподіл судових витрат має бути здійснено наступним чином. Позов задовольняється на 56 % від суми заявлених вимог (на 6871,09 гривень з 12227,58 гривень). За рахунок відповідача позивачу слід компенсувати 1075,76 гривень за розгляд справи в суді першої інстанції (56% від 1921 гривні судового збору, який сплачений за подання позовної заяви) та 1613,64 гривні за апеляційний перегляд (56 % від 2881,50 гривень судового збору, який сплачений за подання апеляційної скарги). Таким чином, рішення місцевого суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні шляхом збільшення стягнутого з відповідача на користь позивача судового збору з 726,14 гривень до 1075,76 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Скасувати рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 вересня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по простроченому тілу кредиту.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () 2253 (дві тисячі двісті п`ятдесят три) гривні 22 копійки заборгованості по простроченому тілу кредиту станом на 23 червня 2019 року за кредитним договором б/н від 10 червня 2011 року.

В частині, якою суд відмовив у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 пені в сумі 4298 (чотири тисячі двісті дев`яносто вісім) гривень 03 копійки та штрафу у сумі 1058 (тисяча п`ятдесят вісім) гривень 46 копійок, рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 вересня 2019 року залишити без змін.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 вересня 2019 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Збільшити суму стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції з 726 (сімсот двадцять шість) гривень 14 копійок до 1075 (одна тисяча сімдесят п`ять) гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1613 (одна тисяча шістсот тринадцять) гривень 64 копійки судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Дата складення повного тексту постанови 05 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач - І.В.Орлов

Судді: Т.А.Левченко

С.Г.Хвостик