ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/1552/19
Провадження № 22-ц/4820/1401/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження цивільну справу №688/1552/19 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2019 року (суддя Березюк Н.П., повне судове рішення складено 22.05.2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 900 грн. щомісячно, а також 400 грн. щомісячно на її на утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка вказувала, що стягнута сума аліментів не покриває елементарних витрат на утримання дитини, продукти харчування, відвідування дошкільного закладу, оздоровлення та відпочинку. ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач додаткової грошової допомоги синові не надає і вона власними силами намагається заповнити нестачу коштів, проте для забезпечення достатнього рівня життя сина, необхідного для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку необхідна значна фінансова допомога зі сторони двох батьків. Зважаючи на викладене, позивачка просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути їх у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи із дати подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2019 року позов задоволено частково. Збільшено розмір стягуваних відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2017 року аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 900 грн. щомісячно на 1200 грн. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст.ст. 182, 202 СК України, що призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт вказує, що розглядаючи спір, суд в повній мірі не врахував розмір отримуваного відповідачем доходу, якого не вистачає на прожиття останнього, тому прийшов до помилкового висновку про покращення матеріального стану відповідача. Крім того, ОСОБА_2 в силу своїх доходів та можливостей добровільно надає допомогу своїм батькам, які є інвалідами III групи та потребують допомоги у зв`язку із лікуванням. На думку апелянта, розмір аліментів в сумі 900 грн. забезпечує достатній рівень життя дитині, оскільки становить більше ніж половину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом також не враховано ту обставину, що матеріальний стан позивачки покращився, оскільки вона отримує заробітну плату та крім дитини інших утриманців не має, тому твердження суду про недостатність утримуваних аліментів для гармонійного розвитку дитини не підтверджені дослідженими письмовими доказами. Також апелянт не погоджується із рішенням суду в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору, оскільки він визначений не пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_1 також не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, оскаржила його в апеляційному порядку та зазначала, що розглядаючи спір, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував та не надав правової оцінки тій обставині, що на даний час відповідач працевлаштований, має постійний заробіток та перестав нести додаткові витрати на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, що свідчить про покращення його матеріального стану. Крім того, апелянтка вважає необґрунтованим висновок суду про визначення аліментів у розмір 1200 грн. з підстав перебування на утриманні відповідача непрацездатних батьків, оскільки відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів того, що його батьки, які отримують пенсію, перебувають на його утриманні і не можуть утримувати себе самостійно. Тому ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 7).

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також 400 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з17.07.2017 року по 25.01.2019 року (а.с. 11-12).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого та висновку ЛКК №188 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє на синдром лівобічної пірамідної недостатності, синдром гіперчутливості та даний час перебуває на обліку у педіатра Шепетівського центру ПМСД і невролога ЦРЛ (а.с. 8, 9)

Згідно довідки про доходи, виданої ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_1 працює в кафетерії « Мамин хліб» продавцем - касиром торгівельного залу та загальна сума її доходу за період з вересня 2018 року по січень 2019 року становить 19 320 грн. (а.с. 10).

А згідно довідки про доходи, виданої Шепетівським управлінням Шепетівської ДПІ (м. Шепетівка) Головного управління ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_2 працює на посаді водія автотранспортних засобів в Шепетівській міжрайонній державній лабораторії і за період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року за винятком утримань отримав дохід 19147,84 грн. (а.с. 24).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів матеріальний стан платника аліментів покращився, а розмір аліментів на утримання дитини має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. (ст.141 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до роз`яснення, що викладено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх стану здоров`я.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, встановивши усі обставини, що стосуються матеріального стану відповідача, стану здоров`я, розміру витрат, які несе позивачка на утримання дитини, виходячи із рівного обов`язку батьків утримувати дітей дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню до 1200 грн.

Посилання в апеляційній скарзі представника відповідача ОСОБА_2 на те, що судом не враховано матеріальний стан відповідача та знаходження у нього на утриманні непрацездатних батьків, колегія суддів не приймає до уваги.

Так суд першої інстанції, оцінивши у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України надані стороною відповідача докази, прийшов до вірного висновку, що відповідач, як батько малолітньої дитини є молодою та працездатною особою, має обов`язок щодо належного матеріального забезпечення свого сина та покращився його матеріальний стан, оскільки в зв`язку із досягненням дитиною трьохрічного віку припинився його обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дружини.

Згідно статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 про наявність у відповідача інших утриманців, судова колегія вважає їх недоведеними, адже належних та достатніх доказів про наявність утриманців відповідачем суду надано не було, а довідкою квартального комітету №16 виконкому Шепетівської міської ради №100 від 02.05.2019 року підтверджується лише склад сім`ї ОСОБА_2 : мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та батько ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.25). Крім того встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримують пенсію по інвалідності III групи згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 1497 грн. щомісячно (а.с. 26). Доказів щодо саме перебування батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на утриманні відповідача та відсутності у них іншого доходу ОСОБА_2 суду надано не було.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг сторін в частині невірного визначення судом першої інстанції розміру аліментів, судова колегія вважає їх безпідставними, адже суд першої інстанції врахувавши усі надані сторонами докази, надавши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина саме у розмірі 1200 грн. щомісячно, а апелянткою ОСОБА_1 в порушення вимог ст. ст. 81 ЦПК України не доведено матеріальну спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі саме по 2000 грн. щомісячно, що є обов`язковою умовою для задоволення позовних вимог.

На думку колегії суддів, визначений судом розмір аліментів не є значним, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності і ці доводи апеляційних скарг фактично зводяться до власної переоцінки доказів і незгоди сторін з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Посилання в апеляційній скарзі представника відповідача ОСОБА_2 на непропорційність стягнення судом з відповідача судового збору є такими, що не заслуговують на увагу, адже оскаржуване судове рішення в частині розподілу судових витрат відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Інші доводи апеляційних скарг є аналогічними аргументам позовної заяви та заперечень відповідача, які суд першої інстанції належним чином перевірив та ухвалюючи рішення, спростував з наведенням відповідних обґрунтованих мотивів.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційних скарг для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 липня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І. Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк