РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 556/381/19

Провадження № 22-ц/4815/1520/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання : Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_2 - адвоката Мудрак О.С. на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2019 року, постановлену в складі судді Поровського В.А., у справі № 556/381/19,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року Головне управління Національної поліції в Рівненській області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в наслідок ДТП.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2019 року до представника відповідача ОСОБА_2 були застосовані заходи процесуального примусу шляхом стягнення з нього штрафу в дохід державного бюджету - 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5763 грн.

Ухвала мотивована тим, що заявлений представником відповідача 01 жовтня 2019 року відвід судді був завідомо безпідставними і спрямованими на штучне затягування розгляду справи. Такі дії були визначені судом як зловживання представником відповідача процесуальними правами.

Не погодившись з означеною ухвалою суду, вважаючи постановленою її з порушенням норм процесуального права ОСОБА_2 та представник ОСОБА_2 - адвокат Мудрак О.С. подали апеляційні скарги, у яких просять скасувати оскаржувану ухвалу.

Покликаються на те, що ухвала винесена виключно з упереджених міркувань до представника відповідача, що є системним з 2015 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи, Головне управління Національної поліції в Рівненській області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в наслідок ДТП.

Після відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду, суд ухвалою від 23 травня 2019 року задовольнив заяву відповідача від 23 травня 2019 року про призначення повторної експертизи.

01 жовтня 2019 року ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді.

Заява про відвід мотивована тим, що головуючим суддею з`ясовувалось питання, чи бажають сторони по справі укласти мирову угоду, а також пропонувалось провести повторно експертизу з визначення шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, оскільки наявний в матеріалах справи висновок експертного дослідження від 27.12.2018 року №3.3-22/18 складений без попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у суді чи під час провадження досудового слідства, тому є недопустимим доказом по справі.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2019 року цивільну справу №556/381/19 передано до канцелярії суду для визнчення судді для вирішення питання про відвід судді Поровського В.А.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2019 року у складі судді Котик Л.О. у задоволенні заяви про відвід відмовлено, за безпідставністю.

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

У відповідності до положень ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Відповідно до вимог ст. 148 ЦПК України суд постановляє ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. При цьому ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Згідно п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять відомостей про те, що дії відповідача свідчать про свідоме зловживання останньою своїми процесуальними правами, які направлені на безпідставне затягування розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Подача клопотання про відвід не може вважатися зловживанням процесуальними правами, оскільки представник у встановленому законом порядку, як адвокат здійснював у справі представництво відповідача і вважав за необхідне скористатися наданими йому процесуальними правами та заявити відвід судді.

Окрім того, судом не обґрунтовано чому саме максимальний розмір штрафу застосовано у даному випадку.

За таких обставин, суд дійшов передчасного висновку про зловживання представником відповідача своїми процесуальними правами. Тому апеляційні скарги ОСОБА_2 та його представника адвоката Мудрака О.С. підлягають до задоволення, а ухвала суду від 07 жовтня 2019 року скасуванню.

Питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

п о с та н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_2 - адвоката Мудрака О.С., задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2019 року скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2019 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В. Ковальчук Н.М.