Справа № 127/2573/19
Провадження 2/127/378/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» про визнання незаконним та скасування наказів, стягнення моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за несвоєчасну оплату відпускних та невиданий спеціальний одяг і спеціальне взуття,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ДІЄСА» про визнання незаконним та скасування наказів, стягнення моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за несвоєчасну оплату відпускних та невиданий спеціальний одяг і спеціальне взуття.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме позивачемне зазначено:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Також позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Натомість, позивачем долучено неналежним чином засвідчені копії доказів.

Крім того, позивач не надав суду підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, позивачем не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину, зазначену в позові, або наявність підстав для звільнення від доказування передбачених нормами ЦПК України, зокрема:

- доказів щодо того, коли позивач дізнався про порушення своїх прав. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися до суду для вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки;

- до позовної заяви не додано копію трудової книжки, а лише 18 і 19 сторінки трудової книжки, з чого не можливо встановити її належність позивачу ОСОБА_1;

- позовна заява не містить посилання на докази щодо придбання позивачем спеціального одягу та спеціального взуття на загальну суму 2300,00 грн.;

- позивачем не конкретизовано позовні вимоги, зокрема, п. 2 прохальної частини позову щодо дати зміни формулювання звільнення, а зазначено лише з лютого 2019 року;

- позовна заява не містить обгрунтування щодо зміни формулювання звільнення з роботи саме з лютого 2019 року

- у п. 3 прохальної частини позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоду, заробітну плату, грошову компенсацію за щорічну відпустку, компенсацію на придбання спецодягу.

Проте суд звертає увагу, що статтею 161 ЦПК України передбачено виключний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ і відповідно до закону судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, грошової компенсації за щорічну відпустку, компенсації на придбання спецодягу не може бути виданий.

Крім того, суд роз"яснює, що позовне і наказне провадження - це різні види провадження, які в даному випадку не можуть бути об"єднані в одне провадження з урахуванням заявлених вимог.

Оскільки позивач подав до суду позовну заяву, а не заяву про видачу судового наказу, тому позивачу слід визначитися із позовними вимогами, які підлягають розгляду судом в позовному провадженні та викласти позовну заяву в новій редакції зі сформульованими відповідно до вимог чинного ЦПК України позовними вимогами в прохальній частині позову;

- позовна заява не містить посилання на докази в обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди в сумі 15000 грн. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується;

- позивачем не зазначено доказів звернення до Управління Держпраці у Вінницькій області щодо надання матеріалів справи по зверненню ОСОБА_2 та відмови надати дані матеріали.

Також суд роз"яснює, що згідно ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинна відповідати вимогам ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» про визнання незаконним та скасування наказів, стягнення моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за несвоєчасну оплату відпускних та невиданий спеціальний одяг і спеціальне взуття - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків пять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, про що повідомити позивача.

В разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: