ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/143/19
Провадження № 22-ц/4820/1895/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/143/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2019 року та ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року у складі судді Бондаря О.О. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В січні 2019 року ОСОБА_2 (до зміни прізвища та імені ОСОБА_3 ) - звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь кошти в сумі 5000 грн. на відшкодування побитого вікна, 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Позивач вказувала, що 20 червня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 31 травня 2018 року шлюб між ними було розірвано. При цьому, позивач вказувала, що діти залишилися проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. 25 липня 2018 року відповідач ОСОБА_1 приходив на зустріч з дітьми до будинку, де вони проживають. Після зустрічі попрохав її відновити сімейні відносини. Позивач не погодилася і попросила його піти з будинку. При цьому між ними виник спір під час якого ОСОБА_1 голосно кричав та нецензурно лаявся. Наступного дня, 26 липня 2018 року відповідач близько 13.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під приводом побачити своїх дітей, вибив залізним молотком вікно в її будинку. Намагаючись захиститися від нападу чоловіка та проникнення його таким чином до будинку, склом від розбитого вікна порізала ліву руку. Оскільки рана виявилася глибокою, їй було накладено два шва, що підтверджується довідкою з лікарні. Вказані події також підтверджуються матеріалами адміністративної справи № 173/2739/18 і сам відповідач підтверджує скоєння ним правопорушення. У відшкодування завданої шкоди, ОСОБА_1 сплатив 1000 грн. Однак, позивач вказувала, що цієї суми не достатньо для відновлення вікна, оскільки було пошкоджено пластик навколо скла, зламані механізми закриття вікна тому його потрібно заміняти повністю. Позивач зазначала, що є багатодітною матір`ю, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, її сукупний дохід в місяць становить 3660 грн. - 2800 грн. аліменти та 860 грн. - допомога при народженні дитини, тому немає можливості самостійно відновити пошкоджене вікно. Крім того, в обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди позивач ОСОБА_2 вказувала, що подія відбувалася на очах їх малолітній дітей. Вони дуже перелякалися, плакали і взагалі не могли спати вночі після події. Цей вчинок відповідача дуже вплинув на їх дитячу психіку. Донька часто згадує цей випадок, дуже сердиться, у неї трясеться тіло, боїться залишатися одна в кімнаті без мами.

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2019 року вказаний позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 3824 грн. 20 коп. і моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

ОСОБА_1 подав заяву про скасування вказаного заочного рішення.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2019 року вказану заяву було задоволено. Заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2019 року скасовано.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2019 року вказаний позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 3229 грн. 29 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 875 грн. 97 коп.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року виправлено допущену в судовому рішенні описку : - в другому абзаці резолютивної частини рішення вірно виправлено : «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2229 грн. 29 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн.»; - в третьому абзаці резолютивної частини рішення вірно виправлено : «Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 729 грн. 98 коп.»

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2019 та ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суд при вирішенні питання про стягнення шкоди за пошкодження побитого вікна не взяв до уваги, що позивачка не несла витрат на відновлення пошкодженого вікна. При визначенні розміру моральної шкоди, судом не було взято до уваги його пояснення про те, що сама позивачка в надісланих нею СМС погрожувала розправитися з дітьми і те, що вона відмовлялася показати дітей. Також, апелянт вказує, що суд, визначаючи розмір моральної шкоди не взяв до уваги рішення Верхньодніпровського міськрайонного суду від 15 березня 2019 року за яким старшу доньку позивачки від першого шлюбу ОСОБА_6 було передано під опіку батькові, через неналежне виховання дитини матір`ю позивачкою. Тому, як вказує апелянт, хвилювався за дітей, намагався перешкодити вчинити будь-які протиправні дії щодо них, так як сама позивач поводила себе неадекватно. Крім того, позивач має судові справи із рідною матір`ю ОСОБА_7 за яким намагається стягнути з матері грошові кошти. Тобто, як вказує апелянт, суд не врахував, що дії ОСОБА_8 є умисними, спрямованими на отримання будь-яким способом коштів. Також вказує, що задовольняючи вимоги про стягнення матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 , суд не перевірив чи саме позивач є власником будинку, тобто кому саме заподіяна шкода. Також суд не взяв до уваги, що при зверненні до Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області позивач не вказувала про заподіяння шкоди її майну саме відповідачем ОСОБА_1 . Тобто, зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином встановлено, що саме внаслідок його неправомірних дій було заподіяно шкоди позивачу. По справі не було проведено відповідну експертизу. Крім того, апелянт вважає, що суд прийшов до невірного висновку про заміну побитого вікна, оскільки була пошкоджена лише одна шибка. Також, суд не взяв до уваги те, що позивачці добровільно було відшкодовано 1000 грн. Апелянт вважає, що при встановленні обставин заподіяння моральної шкоди та її розміру судом не було взято до уваги положення статті 23 ЦК України, п.5, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». На думку апелянта, позивач не надала належних та допустимих доказів заподіяння їй моральної шкоди.

У відповідності до ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За нормами ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання позивачки зареєстровано в житловому будинку по АДРЕСА_1 , про що вона вказала і в позовній заяві.

Суд неодноразово направляв судову повістку позивачу за вказаною адресою.

Судова повістка про виклик позивача повернулась до суду з відміткою пошти про відсутність адресата, а на запит суду до сільської ради отримано відповідь, що ОСОБА_9 за вказаною адресою не проживає, її місцеперебування невідомо.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Так судом встановлено, що з 20 червня 2014 року по 31 травня 2018 року ОСОБА_2 (до зміни прізвища та імені ОСОБА_3 ) та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_2 (до зміни прізвища та ОСОБА_11 ОСОБА_3 ) проживає та її місце проживання зареєстровано в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

26 липня 2018 року під час спроби відповідача побачитись з дітьми між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (до зміни прізвища та імені ОСОБА_3 ) виник конфлікт.

В ході цього конфлікту ОСОБА_1 молотком вибив скло у склопакеті пластикового вікна житлового будинку по АДРЕСА_1 ,

Внаслідок таких дій відповідача позивач порізала руку та отримала тілесні ушкодження у вигляді різаних ран лівого ліктьового суглобу, на які накладались шви, що потребувало виклику швидкої медичної допомоги для запобігання більш важких наслідків.

Вказані обставини підтверджуються заявою позивачки до поліції, відповіддю начальника відділення поліції, постановою суду про розгляд адміністративного протоколу про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, медичною довідкою, відеоматеріалами, долученими до справи, а також іншими матеріалами справи.

У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом, внаслідок неправомірних дій відповідача позивач отримала тілесні ушкодження, а також було пошкоджено майно, яким вона користується.

З огляду на вказані норми закону, обставини справи, доведеність вини відповідача в заподіянні позивачці ушкодження здоров`я, пошкодження майна, яким вона користується, та, враховуючи характер і обсяг фізичних й моральних страждань, яких позивач зазнала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, тяжкість вимушених змін у її життєвих обставинах, викликаних потребою лікування, необхідністю здійснення ремонту пошкодженого вікна суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості правомірно задовольнив позовні вимоги частково та визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Доводи апеляційної скарги, що при встановленні обставин заподіяння моральної шкоди та її розміру, судом не було взято до уваги положення статті 23 ЦК України, п.5, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивач не надала належних та допустимих доказів заподіяння їй моральної шкоди слід відхилити, оскільки такі доводи спростовуються вищенаведенимим матеріалами справи та дослідженими судом доказами.

З усією очевидністю вбачається, що внаслідок ушкодження здоров`я та майна позивачки вона несла моральні страждання та переживання, терпіла фізичний біль, докладала додаткових зусиль для організації свого життя після вказаних подій.

В той же час, задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в цій частині, однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Нормами ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування своїх позовних вимог щодо визначення розміру, завданої майнової шкоди, позивач надала до суду бланк замовлення на заміну всього вікна повністю в комплекті, в тому числі пластикових рам та скла, загальною вартістю без врахування вартості робіт по встановленню в сумі 3801 грн.

Однак позивач не надала суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів (протоколу огляду, висновку експерта, спеціаліста чи інші письмові докази) в підтвердження своїх вимог, що рами вікна були пошкодженні, вікно потребувало заміни в повному обсязі, в тому числі і пластикових рам, а не лише розбитого скла, а розмір завданої їй майнової шкоди складає саме 5000 грн.

В свою чергу відповідач надав суду бланк замовлення, згідно якого вартість заміни розбитого скла складає 572 грн. 32 коп.

Встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач ще до подання позову до суду добровільно у рахунок відшкодування майнової шкоди передав позивачці 1000 грн.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачки про відшкодування майнової шкоди внаслідок недоведеністю нею розміру даної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про визначення розміру майнової шкоди в сумі 2229 грн. 29 коп., а тому рішення суду в частині відшкодування майнової шкоди та стягнення судових витрат підлягає скасуванню з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ОСОБА_2 (до зміни прізвища та ОСОБА_11 ОСОБА_3 ) в частині відшкодування майнової шкоди заявлено з ціною 5000 грн. і в задоволенні позові відмовлено, в частині відшкодування моральної шкоди позов заявлено на суму 10000 грн. і задоволено на суму 5000 грн., тобто на 50 %. Позивач від сплати судового збору в суді першої інстанції була звільнена.

За таких обставин з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 384 грн. 20 грн. (768,4/50%).

Крім того ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року в частині стягнення на відшкодування майнової шкоди було виправлено допущену в судовому рішенні описку : - в другому абзаці резолютивної частини рішення вірно виправлено : «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2229 грн. 29 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн.»; - в третьому абзаці резолютивної частини рішення вірно виправлено : «Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 729 грн. 98 коп.».

Оскільки підлягає скасуванню рішення суду в частині відшкодування майнової шкоди і судових витрат, то підлягає скасуванню і вказана ухвала з тих же підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3229 грн. 29 коп. на відшкодування майнової шкоди і судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення на її користь 5000 грн. майнової шкоди відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року про виправлення описки в рішенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2019 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 грудня 2019 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова