РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10350/18

пр. № 2/759/1443/19

03 жовтня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про оспорення батьківства та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2018 року позивач звернувся до Святошинського районного суд м.Києва з позовом до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , у якому просить виключити з актового запису № 2641 про народження ОСОБА_5 , зробленого 20.09.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, відомості про нього як батька.

Вимоги позивач мотивує тим, що 05.03.2011 року з відповідачкою зареєстрував шлюб. Оскільки шлюбні відносини спочатку шлюбу не склалися, з 08.11.2012 року рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. Після результатів повного обстеження здоров`я позивача, останній вважає, що актовий запис про народження дитини, в якому його записано батьком дитини, не відповідає дійсності.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судово-генетичну експертизу.

У судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги .

Відповідачка у судовому засіданні просила у задоволенні позовнихвимог відмовити.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 08.11.2012 року шлюб, зареєстрований 05.03.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 261, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано (а.с. 8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Згідно свідоцтва про народженя виданого ВРАЦС Святошинського РУЮ у м.Києві від 20.09.2011 року (актовий запис № 2641) її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 89).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від19.11.2018 р. призначено судово-генетичну експертизу, перед експертами поставлено питання, чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно висновку експерта № 103-157-2019 вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 складає величину не менш 99,99%. Таким чином, згіднo Hummel K at all «Biostatistische Abatammugsbegutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971., біологічне батьківство ОСОБА_7 відносно ОСОБА_5 практично доведено.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Статтею 136СКУкраїнивизначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127цьогоКодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведеня цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно дост.136СК України є відсутність кровного споріднення між особою, записанною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільногоз аконодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнани або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2ст.78ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно дост. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, позивачем в обґрунтування своїх вимог жодних доказівне надано. Припущення позивача нічим обєктивно не підтверджені.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що надання у даній категорії справи доказів про те, що позивач не є батьком дитини, є обов`язкове проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, та саме експертний висновок є належним доказом по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючисьст. 136 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про оспорення батьківства та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць