11.03.2019 227/2339/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Заварзіній Я.С.

за участю:

боржника ОСОБА_1

державного виконавця Уколової Г.Г.

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Добропільська служба єдиного замовника», на дії та рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Добропільського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області.

В обгрунтування вимог скарги зазначив, що 28.11.2018 року головним державним виконавцем Добропільського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_3 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі судового наказу, виданого 27.06.2014 року по справі № 227/2339/14-ц. 15.01.2019 року керівництво Зонального відділу ВСП надіслало йому копію вищезазначеної постанови, в якій державний виконавець посилається на судовий наказ, який було видано 27.06.2014року, тобто державний виконавець Уколова Г.Г. відкрила виконавче провадження та здійснює виконавчі дії на підставі судового наказу, який виданий понад 4 роки тому. Окрім того, зазначив, що державний виконавець, не надіславши постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою реєстрації, позбавила його можливості не тільки добровільного виконання судового наказу, а й можливості вчасно оскаржити дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження. Надіславши постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за місцем служби, його керівництво та інші військовослужбовці дізнались про те, що відносно нього відкрите виконавче провадження, чим йому були спричинені моральні страждання, які полягали у приниженні його як офіцера Збройних Сил України. Просить визнати дії Головного державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 неправомірними, визнати постанову про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 неправомірною та скасувати її, визнати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 неправомірною та скасувати її, зобовязати Головного державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 закрити виконавче провадження та повернути судовий наказ стягувачу.

В судовому засіданні 27.02.2019 року скаржник повністю підтримав скаргу та її обґрунтування.

Представник Комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника» в судовому засіданні 27.02.2019 року пояснила, що дійсно у 2014 році судом було винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та вивезення ТПВ. В 2014 році судовий наказ було направлено для примусового виконання до державної виконавчої служби. Тобто строк пред'явлення судового наказу до виконання вони не пропустили. Просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1

Представник Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в судовому засіданні 27.02.2019 року пояснила, що судовий наказ було предявлено у встановлений Законом строк. Державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено за адресою мешкання боржника. Довгий час виконавче провадження не виконувалось, оскільки неможливо було встановити місце працевлаштування боржника. В 2018 році державному виконавцю стало відоме місце працевлаштування боржника, у звязку з чим 28.11.2018 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника та направлено за місцем роботи боржника. Просила у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, оскільки вважає вчинені дії та прийняті нею рішення відповідають вимогам Закону.

11.03.2019 року сторони в судове засідання не з'явились.

До матеріалів справи долучено платіжне доручення № 3002 від 11 березня 2019 року, як вбачається з зазначеного платіжного доручення ОСОБА_1 сплатив заборгованість по виконавчому провадженню № 45254682 у розмірі 786,20 грн, тобто фактично він добровільно сплатив заборгованість за виконавчим листом.

Враховуючи доводи скаржника, представника КП «ДСЄЗ», представника Добропільського міськрайонного відділу ДВС, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження», визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до Закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2014 року суддею Добропільського міськрайонного суду Донецької області за заявою стягувача Комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та вивезення ТПВ у розмірі 664,40 грн та судового збору в розмірі 121,80 грн.

Судом встановлено, що державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45254682 з примусового виконання судового наказу № 227/2339/14-ц, виданого 27.06.2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення боргу у розмірі 664,40 грн. по цивільній справі за заявою КП «ДСЄЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 28.11.2018 року за виконавчим провадженням № 45254682 головним державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, отримувані ОСОБА_1 в Донецькому зональному відділенні військової служби правопорядку.

Відповідно до норми ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції на час розгляду справи, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з нормами п.1 ч.1 ст.26 вказаного Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Судом зясовано, що строк для предявлення судового наказу по цивільній справі №227/2339/14-ц від 27 червня 2014 року не було пропущено.

Отже, доводи скарги щодо порушення строку предявлення судового наказу до виконання в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Крім того, окремих підстав для скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.11.2018 року щодо доходів, отримуваних боржником у Донецькому зональному відділенні військової служби правопорядку, у поданій скарзі ОСОБА_1 та в судовому засіданні не наводить. Його доводи щодо незаконності цієї постанови повязані лише з доведенням неправомірності постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тому немає підстав для визнання судом вищенаведеної постанови неправомірною та її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 83, 258-261, 353-354, 447, 450, 451, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Добропільська служба єдиного замовника», на дії та рішення державного виконавця повністю відмовити.

Вступна та резолютивна частини ухвали суду проголошені в судовому засіданні 11 березня 2019 року. Повний текст ухвали виготовлено 15 березня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

11.03.2019