У х в а л а

28 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 522/6815/15-ц

провадження № 61-1563св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Наталія Юріївна, ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, за позовом третьої особи - ОСОБА_3 до Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року перший заступник прокурора Приморського району м. Одеси звернувся до суду в інтересах держави в особі Одеської міської ради з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Н. Ю., ОСОБА_3 , про витребування нежитлового приміщення № 3-б , загальною площею 152,4 кв. м, що розташоване по АДРЕСА_2 , з незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 7788473 від 07 березня 2013 року, на підставі якого зареєстровано право власності на вищевказане спірне нежитлове приміщення за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

Позов мотивовано тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2012 року у справі № 1522/25779/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа- Одеська міська рада, про визнання права власності, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 листопада 2013 року, було задоволено позов ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на нежиле приміщення № 3-б , загальною площею 152,4 кв. м, що розташоване у підвалі будинку АДРЕСА_2 . Після чого ОСОБА_3 відчужив вказане нежитлове приміщенняОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу від 07 березня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вищевказані рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2012 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 13 листопада 2013 року були скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , третя особа - Одеська міська рада, про визнання права власності було залишено без розгляду.

Одеська міська рада,як власник спірного нежитлового приміщення не приймала жодного рішення щодо передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірного нежитлового приміщення.

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежилі напівпідвальні приміщення серії ЯЯЯ №275666 від 16 грудня 2005 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради Одеській міській раді на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 10 березня 2005 року №123, яке посвідчує, що територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради належать на праві комунальної власності нежилі приміщення напівпідвалу, загальною площею 141,8 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Позов мотивовано тим, що він є власником квартири АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 грудня 2002 року. Напівпідвальне приміщення загальною площею 141,8 кв. м, на яке Одеській міській раді видане оспорюване свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2005 року, та нежитлове приміщення № 3-б загальною площею 152,4 кв. м, яке розташоване в підвалі будинку АДРЕСА_2 , яке просить витребувати заступник прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 та Одеська міська рада, є одним і тим же приміщенням. Вказував, що спірне нежитлове приміщення є допоміжним приміщенням будинку АДРЕСА_2 , оскільки в ньому розміщені загальнобудинкові елементи інженерних комунікацій, які забезпечують обслуговування інженерних мереж будинку в цілому, та не є ізольованим. Крім того, у територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради ніколи не виникало право власності на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків, які належали на праві спільної власності власникам квартир та нежитлових приміщень того чи іншого житлового будинку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2017 року позов Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено. Витребувано Ѕ частину нежитлового приміщення № 3-б, загальною площею 152,4 кв.м, що розташоване у будинку АДРЕСА_2 , з незаконного володіння ОСОБА_1 . Витребувано Ѕ частину нежитлового приміщення № 3-б, загальною площею 152,4 кв.м, що розташоване у будинку АДРЕСА_2 , з незаконного володіння ОСОБА_2 .

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 778473, на підставі якого зареєстровано право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на нежитлове приміщення № 3-б, загальною площею 152,4 кв. м, що розташоване у будинку АДРЕСА_2 . Вирішено питання судових витрат. У задоволенні позову ОСОБА_3 до Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Наталія Юріївна, ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, за позовом третьої особи - ОСОБА_3 до Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2017 року, призначити до судового розгляду у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко