Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/1255/18
провадження: 2/614/34/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2019 року

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/1255/18

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу

за позовом ОСОБА_1, представник позивача по довіреності: ОСОБА_2

до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

3 особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про зняття арешту з майна

за участю учасників справи:

від позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився

3 особи: не з'явився

В С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

19.12.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа: Міжрайонний ВДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просив зняти арешт з належного йому нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.

Позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,6190 для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Гороховатської сільської ради Борівського району Харківської області за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Гороховатка.

Також, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

18.08.2015 р. позивач уклав договір оренди своєї земельної ділянки з СФГ «Перевесло», для чого надав останньому усі документи, що підтверджують право власності позивача на дану земельну ділянку.

На початку грудня ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Бондаренко О.І. для проведення державної реєстрації іншого речового права - права міни вказаної земельної ділянки.

Приватним нотаріусом позивачу в усній формі відмовлено в реєстрації договору міни вказаної земельної ділянки. Підставою відмови у державній реєстрації права міни даної земельної ділянки стала наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: № 11508316 від 05.05.2011 р.; № 11140210 від 05.05.2011 р.; № 11508248 від 15.03.2007 р.; № 4633468 від 15.03.2007 р.

04.12.2018 р. позивач звернувся із заявою до начальника Міжрайонного ВДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ у Харківській області з проханням надати інформацію про наявність відносно нього виконавчих проваджень.

06.12.2018 р. за № 33680 Міжрайонний ВДВС направив позивачу письмову відповідь, у якій зазначив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо ОСОБА_1 вбачається обтяження нерухомого майна, а саме: предметом обтяження є домоволодіння в АДРЕСА_2, номер запису про обтяження: 11508248, підстава виникнення обтяження: постанова серія та номер: 207, виданий 01.03.2007 року, видавник ДВС в Ізюмському та Борівському районах.

Згідно журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві за 2007 рік, встановлено, що на примусовому виконанні в ДВС в Ізюмському та Борівському районах перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-604 від 02.11.2006 р. Борівського районного суду Харківської області про стягнення з позивача боргу в сумі 11 004.08 грн. на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк». У даному журналі міститься відмітка про передачу документів до архіву 21.12.2017 р. на підставі повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до розділу 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 04.01.2011 року дане виконавче провадження знищене.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо позивача вбачається обтяження нерухомого майна, номер запису про обтяження: 11508316, підстава виникнення обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 9061020, виданий 15.09.2008 р., видавник: ВДВС Борівського РУЮ.

Згідно журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві за 2008 рік, встановлено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження 9061020 з виконання виконавчого документу № 2-н-39 від 02.04.2008 р. Борівського районного суду Харківської області про стягнення з позивача боргу в сумі 7441.80 грн. на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк». У даному журналі міститься відмітка про передачу документів до архіву 25.10.2013 р. на підставі повернення виконавчого документа стягувачеві.

Згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 16.02.2017 р. дане виконавче провадження знищене.

Перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у відділі станом на 06.12.2018 року відносно позивача не перебувають виконавчі провадження.

Згідно довідки Борівського відділення АТ КБ «ПриватБанк» від 18.12.2018 р., станом на 18.12.2018 р. позивач не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

Позивач вказує, що на даний час, на належне йому майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження своєю власністю.

2. Позиції учасників справи

Ухвалою судді від 19.12.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Станом на 29.01.2018 р. відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач та його представник надали заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Крім того, представник позивача вказав, що в позовній заяві він допустив механічну описку, а саме: невірно вказав дату державної реєстрації обтяження - 03.10.2015 р., замість 15.03.2007 р.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом вручення судової повістки за довіреністю.

Представник 3 особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в частині ухвалення рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

Матеріалами справи встановлено, що на нерухоме майно ОСОБА_1 згідно постанов № 207 від 01.03.2007 р. виданої ДВС в Ізюмському та Борівському районах, № 9061020 від 15.09.2008 р. виданої ВДВС Борівського РУЮ, накладено арешт. Завершені виконавчі провадження стосовно позивача знищені (а.с.15-17).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 9061020, виданий 15.09.2008, видавник: ВДВС Борівського РУЮ накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми заборгованості 11 863.67 грн. На підставі постанови серія та номер: 207, видана 01.03.2007 р., видавник: ДВС в Ізюмському та Борівському районах, накладено арешт на належне ОСОБА_1 домоволодіння в АДРЕСА_2 (а.с.18-24). Виконавче провадження № 9061020 завершено і постановою повернуто виконавчий документ стягувачу (а.с.25).

З копії Актів про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 04.01.2011 р. та від 16.02.2017 р. вбачається, що через закінчення строків зберігання знищено виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 (а.с.26-30).

Згідно книги обліку виконавчих документів за 2007 рік, на примусовому виконанні у ВДВС Борівського РУЮ перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-604 від 02.11.2006 р. Борівського районного суду Харківської області про стягнення з позивача боргу в сумі 11 004.08 грн. на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк». У даній книзі міститься відмітка про повернення 16.01.2007 р. виконавчого документа стягувачеві (а.с.31-34).

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,6190 га (а.с.35-36).

Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується, що станом на 18.12.2018 р. ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.37).

Копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень підтверджується, що належна ОСОБА_1 земельна ділянка перебуває в оренді у С(Ф)Г «Перевесло» (а.с.38-39).

4. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Стаття 41 Конституції України наголошує - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 316-321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 р.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

Судом встановлено, що в ДВС на виконанні перебували виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу. В межах здійснення виконавчих проваджень, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт.

Станом на 06.12.2018 р. вказані виконавчі провадження завершені та знищені. Інші виконавчі провадження стосовно позивача у відділі не перебувають.

Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується, що станом на 18.12.2018 р. ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

На теперішній час позивач має намір розпоряджатися належним йому майном, проте через наявність арешту, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з'ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Вимог щодо стягнення судового збору не заявлялося.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, 280-282, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.316-321,328 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник позивача по довіреності: ОСОБА_2 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 3 особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), накладений:

- постановою про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 9061020, виданою 15.09.2008 року, видавник: ВДВС Борівського районного управління юстиції Харківської області, номери записів про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: № 11508316 від 05.05.2011 р.; № 11140210 від 05.05.2011 р.;

- постановою про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 207, виданою 01.03.2007 р., видавник: ДВС в Ізюмському та Борівському районах, номери записів про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: № 11508248 від 15.03.2007 р.; № 4633468 від 15.03.2007 р.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте Борівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.