ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 654/3781/17

Номер провадження: 22-ц/819/145/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2018 року у складі судді Францішка Ю.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та пені по сплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_7 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 09 лютого 1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2012 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.12.2011 року.

ОСОБА_6 аліменти не сплачував, внаслідок чого згідно довідки державного виконавця утворилась заборгованість по сплаті аліментів з 01.01.2012 року по 15.12.2016 року в сумі 22638,85 грн, у зв'язку з чим позивачка просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 6894,30 грн.

Враховуючи зміну позовних вимог, ОСОБА_7 також просила стягнути з ОСОБА_6 заборгованість по аліментам у сумі 22638,85 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_7 - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 22638,85 грн та пеню по аліментам в розмірі 6894,30 грн, а разом в сумі 29533,15 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, зменшивши пеню по аліментам до 3060,60 грн та відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 22638,85 грн заборгованості по аліментам.

В обґрунтування скарги посилається на те, що заборгованість по аліментам в сумі 22638,85 грн нарахована в межах виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі виконавчого листа виданого на виконання рішення суду № 2-1758/2012 та повторне стягнення нарахованої заборгованості не передбачене нормами матеріального права. Окрім того, зазначив, що у відповідача збереглась розписка ОСОБА_7 від 08.08.2014 року про отримання нею аліментів в сумі 3000 грн , яка не врахована під час розрахунку заборгованості та пені. Отже, пеня повинна бути нарахована за вирахуванням 3000 грн, отриманих позивачем у 2014 році. Враховуючи розраховану позивачем пеню за 2015 рік у сумі 1471,14 грн та у 2016 році в сумі 1589,46 грн, пеня підлягає зменшенню до 3060,60 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_9, яка діє від імені ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Не заперечує проти отримання позивачкою 3000 грн та написання розписки, однак наголошує на тому, що розписку відповідач отримав обманним шляхом, оскільки кошти ним надані сину ОСОБА_8 на придбання мопеду, а не в рахунок сплати аліментів.

В ході апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити. Надав довідку про розрахунок заборгованості по виконавчому листу № 2108/2-1758/2011, виданому 30.04.2012 року Голопристанським районним судом Херсонської області, про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_6 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14.12.2011 року. Згідно даної довідки-розрахунку заборгованість станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 16206,21 грн; а довідка, що є в матеріалах справи та взята до уваги судом першої інстанції, - без врахування платежу 3000 грн 08.08.2014 року та зайвими сумами, нарахованими після повноліття дитини.

ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. ЇЇ представник - адвокат ОСОБА_9 подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду без змін, а скаргу без задоволення. Підтримала пояснення надані у відзиві та додатково вказала, що ОСОБА_6 не надав будь-яких доказів, заперечуючи заборгованість по аліментам взагалі.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.04.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.12.2011 року до повноліття (а. с. 10-11)

Суд першої інстанції ухваливши рішення дійшов висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі, стягнувши заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 22638,85 грн. та пеню по аліментам в розмірі 6894,30 грн., а разом в сумі 29533,15 грн. Мотивував рішення тим, що будь-яких доказів, які спростовували б доводи позивача, зокрема щодо погашення заборгованості зі сплати аліментів, стороною відповідача до суду не надано.

З таким рішенням суду повністю погодитись не можна.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи призначено судом першої інстанції за участю сторін. Разом з тим, відсутні відомості про належне повідомлення відповідача про дату розгляду справи та вручення йому змінених позовних вимог, що на думку судової колегії унеможливило реалізацію прав відповідача в суді першої інстанції.

Згідно інформації про виконавче провадження № 32656028, за виконавчим листом № 2-1758 виданим 11.05.2012 року на підставі рішенням суду від 19.04.2012 року, з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина.

Статтею 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 74 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України.

Згідно ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у чинній редакції спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом «Про виконавче провадження», відповідно до якого суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц (№ 14-37цс18).

З огляду на оспорення скаржником загальної суми заборгованості за аліментами, в даній справі існує спір між сторонами щодо розміру заборгованості за аліментами.

Суд першої інстанції встановивши, що відповідач не сплачував аліменти за виконавчим листом № 2108/2-1758/2011, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, стягнув суму в розмірі 22638,85 грн, зазначеному в довідці-розрахунку державного виконавця Голопристанського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області по виконавчому листу №2-1758, виданому 11.05.2012 року Голопристанським районним судом Херсонської області, за період з 01.01.2012 року по 15.12.2016 року (а. с. 12-13).

У ході апеляційного розгляду скаржником надано копію розписки позивачки про отримання 3000 грн в рахунок аліментів, датовану 08.08.2014 року, а також довідку-розрахунок державного виконавця Лінник А.О. по виконавчому листу № 2108/2-1758/2011 за період з 14.12.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (повноліття дитини) в сумі 16206,21 грн (а.с. 73-76). Вказаний розрахунок здійснений з урахуванням сплаченої в серпні 2014 року ОСОБА_6 суми аліментів у розмірі 3000 грн, що не була врахована у попередній довідці-розрахунку державного виконавця. Окрім того, в розрахунку, наданому в суді першої інстанції, розмір заборгованості за аліментами розрахований за період по 15.12.2016 року, тобто з урахуванням періоду після досягнення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 повноліття.

Таким чином, з урахуванням наданих відповідачем доказів на стадії апеляційного розгляду, що є належними та допустимими в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, заборгованість ОСОБА_6 за аліментами за період з 14.12.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 16206,21 грн. Отже, розмір стягнутої заборгованості з відповідача за аліментами підлягає зменшенню з 22638,85 грн до 16206,21 грн.

Доводи сторони позивача щодо витрати сплачених ОСОБА_6 08.08.2014 року 3000 грн на придбання мопеду не спростовують докази їх сплати в рахунок аліментів.

Посилання скаржника на недопустимість стягнення боргу за аліментами, що може потягнути подвійне стягнення, апеляційним судом до уваги не приймаються, як такі, що позбавлені правового обґрунтування.

З огляду на це, щодо розміру пені за прострочення сплати аліментів суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Рішення суду переглядається в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, тому порядок нарахування пені (неустойки) судом апеляційної інстанції не переглядався.

Разом з тим, враховуючи визнання відповідачем існування заборгованості по сплаті аліментів, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за розрахунком пені позивача, однак в межах заборгованості по аліментам зменшеної на суму сплачених аліментів 08.08.2014 року в сумі 3000 грн та безпідставно нарахованих аліментів з квітня по грудень 2016 року після досягнення ІНФОРМАЦІЯ_2 сином ОСОБА_8 повноліття.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку по наявність підстав для стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення сплати аліментів, однак розмір стягнутої заборгованості та пені підлягають зміні.

Розрахунок пені скаржника про зменшення суми до 3060,60 грн, - апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в цьому розрахунку пеня лише за 2015-2016 роки, та безпідставно не враховано пеню за 2012-2014 роки.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції змінів частині позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, стягнутих рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2012 року (справа № 2108/2-1758/2011) на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зменшення суми заборгованості з 22638,85 грн до 16206,21 грн. Розмір стягнутої з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 пені за прострочення сплати аліментів підлягає зменшенню з 6894,30 грн до 4711,52 грн. В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, стягнутих рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2012 року (справа № 2108/2-1758/2011) на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, - змінити, зменшивши суму заборгованості з 22638,85 грн до 16206,21 грн;

Розмір стягнутої з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 пені за прострочення сплати аліментів зменшити з 6894,30 грн до 4711,52 грн.

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 28 січня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова