КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Трусової Т.О. 31 січня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку із навчанням та додаткових витрат,-

встановив:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, та просив ухвалити рішення, яким:

стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 6000 грн. щомісяця у зв`язку із навчанням, з 16 липня 2018 до ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення 23 років;

стягнути з ОСОБА_2 аліменти на додаткові витрати на оплату навчання у ВНЗ в розмірі 2000 грн., з 16 липня 2018 до ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення 23 років.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є його батьком, на підставі рішення суду від 15 листопада 2007 року з батька стягувались аліменти до досягнення ним повноліття. Заборгованість за аліментами становить 80000 грн.

На теперішній час ОСОБА_1 повнолітній, проживає разом з матір`ю, не працює, навчається на платній основі на 1 курсі денної форми навчання у Академії праці, соціальних відносин і туризму, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги.

Визначаючи розмір аліментів, позивач вказує, що відповідач придбав земельну ділянку, побудував на ній будинок, інших дітей не має, є працездатним, а 6000 грн. є обґрунтованою сумою, ураховуючи ціни на повсякденні побутові товари та послуги і середньомісячний рівень доходів у м.Києві.

Окрім того, зазначає, що плата за його навчання за 2017-2018 рік становить 12000 грн., цей тягар покладений на його матір. За наступний навчальний рік плата становитиме 13000 грн.

Також вказує на наявність військової кафедри, проходження служби на якій вимагає окремої сплати близько 10000 грн. на рік.

Також зазначає, що одночасно відвідує курси водіння автомобілем категорії "В" та "С", вартість яких становить 9400 грн. та окремо необхідно оплатити близько 160 літрів, що коштуватиме приблизно 4363 грн.

Окрім того вказує, що займається спортом, що є платним, додатково необхідно купувати відповідний одяг та інвентар.

Мотивуючи наведеним, просить про стягнення додаткових витрат в сумі 2000 грн. на місяць.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції положень СК України, якими обґрунтовував свої висновки. Вказує на відсутність у законі норм, відповідно до яких можна було б стверджувати, що у разі позбавлення особи батьківських прав припиняється і обов`язок зі сплати аліментів.

Також вказує на безпідставність висновків суду про непоширення статті 185 СК України на повнолітніх дочку, сина.

Далі цитує позовну заяву, вказує, що належним чином обґрунтував та довів свої вимоги.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що позивач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до даних свідоцтва про народження матір`ю є ОСОБА_4 , батьком є відповідач ОСОБА_2 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2007 року ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав щодо свого сина ОСОБА_1 та одночасно з нього стягнуто аліменти в розмірі 25% від заробітної плати, починаючи з 19 квітня 2007 року, до досягнення дитиною повноліття.

З вересня 2017 року ОСОБА_1 навчається на юридичному факультеті Академії праці, соціальних відносин і туризму, на денній формі навчання, строк закінчення навчання - липень 2021 року, що підтверджується даними довідки від 16 липня 2018 року та заліковою книжки студента.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач був позбавлений батьківських прав, в розумінні частині 1 статті 6 СК України позивач втратив статус дитини і цим Кодексом не передбачено обов`язку особи, яка була позбавлена батьківських прав, надавати матеріальну допомогу після набуття дитиною повноліття.

З такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до статті 199 СК України:

1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 СК України:

1. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до статті 166 СК України:

1. Особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;

2) перестає бути законним представником дитини;

3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

2. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

3. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до статті 6 СК України:

1. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

2. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що особа віком до 18 здійснює свої процесуальні права обмежено та за участю законних представників, а після досягнення цього віку стає повноправним учасником цивільних відносин і для реалізації рішень не потребує участі законних представників.

Так, згідно із статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства" дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату.

В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат.

Передбачені статтею 166 СК України правові наслідки позбавлення батьківських прав насамперед спрямовані проти позбавленої батьківських прав особи, яка у зв`язку із цим втрачає права, що визначено цієї статтею, але при цьому зберігає обов`язки.

У зв`язку із позбавленням особи батьківських прав не відбувається зустрічного припинення прав у особи, щодо якої відбулось позбавлення батьківських прав, але припиняються обов`язки (наприклад, обов`язок утримувати літніх батьків).

Згадане у пункті 1 частині 1 статті 166 СК України "звільнення від обов`язків щодо її виховання" слід розглядати як звільнення від наставництва, а не як звільнення від майнового утримання.

Окрім того, суд звертає увагу на назву статті 166 СК України - "позбавлення батьківських прав", що у сукупності із наведеними вище висновками не дає підстав уважати, що припинення батьківських прав тягне за собою припинення прав дитини, дочки, сина.

Отже при застосуванні статей 198-201 СК України глави 16 "Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання" буде помилкою розмежовувати осіб, які потребують утримання, за ознаками "дитини" та "дочка чи син".

Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2019 року у справі №760/17457/16-ц.

Ураховуючи наведене, рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону та підлягає скасуванню.

Відповідно до даних довідки Академії праці, соціальних відносин і туризму від 16 липня 2018 року №194, ОСОБА_1 є студентом першого курсу денної форми навчання. Термін навчання: вересень 2017 року - липень 2021 року.

У зв`язку із наведеним, аліменти підлягають стягненню за період навчання, проте не більше, ніж до досягнення позивачем 23-річного віку.

Визначаючи розмір аліментів у зв`язку із навчанням, які необхідно стягнути, суд апеляційної інстанції погоджується із розміром, що визначений позивачем, оскільки доказів про неможливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі матеріали справи не містять.

Щодо додаткових витрат, суд враховує, що здобуття навичок керування автомобілем, зайняття спортом та проходження служби на військовій кафедрі безумовно є позитивними складовими повноцінного зростання та становлення людини, проте зазначає про таке.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що стаття 185 СК України знаходиться в главі глава 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Кодексу.

Регулювання обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей визначені у главі 15, стаття 201 якої зазначає: до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Тобто, законом, з метою уникнення дублювання вже наявних правил, обмежено використання положень СК України для вирішення питань регулювання обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей конкретно визначеними статтями (187, 189-192 і 194-197), до яких стаття 185 не включена.

У зв`язку із наведеним, суд не убачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині із зазначених вище мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вимогами про стягнення аліментів ставка судового збору визначається відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України (ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців) та з урахуванням положень статті 4 Закону України "Про судовий збір" (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Отже, на момент подання позову ставка судового збору за вимогами про стягнення аліментів становила 704,80 грн., а ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в частині вирішення таких вимог - 1057,20 грн.

При зверненні із апеляційною скаргою для позивача встановлені пільги зі сплати судового збору за оскарження рішення суду в частині стягнення аліментів, відтак, ураховуючи задоволенні таких вимог, судовий збір має бути стягнутий з відповідача на користь держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Місцем розгляду справи є Київський апеляційний суд, відтак 1057,20 грн. підлягають стягненню на платіжні реквізити Київського апеляційного суду, призначені для зарахування сум судового збору.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

В частині вимог про стягнення додаткових витрат колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення, відтак судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2019 року в частині вирішення вимог про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 6000 грн. щомісячно у зв`язку із навчанням, починаючи стягнення з 16 липня 2018 року та до закінчення навчання (липень 2021 року), але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2019 року в частині вирішення вимог про стягнення додаткових витрат змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Держави (Отримувач коштів: УК у Солом`янському районі/Солом`ян. р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 0024; Код класифікації доходів бюджету: 22030101) 1057,20 грн. судового збору.

Стягувачем 1057,20 грн. судового збору відповідно до цієї постанови є Державна судова адміністрація, боржником - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова