Провадження № 2/243/3326/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2019 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
при секретарі судового засідання Нікіфоровій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, -
07.10.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та є абонентам ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Слов`янськ, користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. З 01.01.2015 року по 01.09.2019 рік сума заборгованості за особовим рахунком відповідача склала 7479 грн. 73 коп. Також відповідачу нараховано індекс інфляції у сумі 1389 грн. 47 коп., 3 % річних у сумі 427 грн. 78 коп. Просить суд стягнути з відповідача зазначені суми, а також, понесені позивачем судові витрати у розмірі 1921,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав в повному обсязі вимоги за позовною заявою, просив суд розглядати справу за його відсутністю.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у свою відсутність до суду не надавала. Про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином (а.с.21).
За вказаних обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне.
Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є споживачем послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , та має заборгованості за отримані послуги за період з 01.11.2015 року по 01.09.2019 року на суму 7479,73 грн., на яку нараховані 3 % річних в сумі 427,78 грн. та індекс інфляції в сумі 1389,47 грн.(а.с.7-10).
Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду суд враховує наступне.
За ст. 68 Житлового кодексу наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги вноситься щомісяця.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року, який регулює спірні правовідносини, що виникли у період з 01.11.2015 року до 01.09.2019 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VII від 09.11.2017 року, який вступив в дію з 01.05.2019 року, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами фактично виникли договірні відносини щодо надання позивачем послуг відповідачі з опалення, оскільки позивач надавав відповідачу такі послуги, а відповідач прийняв їх.
На відповідача оформлений особовий рахунок в абонентській службі позивача.
Відповідач належним чином не виконував своє зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за спожиті послуги, які йому надані позивачем, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість.
Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за надані послуги в зазначених вище сумах.
З відповідача на користь позивача, згідно з ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263- 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 625 ЦК, ст. 68 ЖК України, ст. ст. 5,6,8,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
Позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Д.В. Воронков