ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/1380/18
Провадження № 22-ц/4820/1740/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: позивача ОСОБА_1 , та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2019 року (суддя Андрощук Є.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1 . В кінці 2017 року відповідач, який є суміжним власником житлового будинку, впритул до його господарських споруд встановила паркан, що є порушенням п. 3.25* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та перешкоджає вільно розпоряджатись своєю власністю - господарськими будівлями.

У зв`язку з цим позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні Позивачем господарськими будівлями по АДРЕСА_1 шляхом знесення ОСОБА_3 паркану між будинковолодіннями по АДРЕСА_2 або визначити інший спосіб захисту, який не суперечить закону. Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2019 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 господарськими будівлями, розташованими за адресою АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу металевого паркану, встановленого ближче одного метра від зазначених будівель.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 . 704,80 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

Вважає вказане рішення прийняте з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Посилається на те, що суд не звернув увагу на твердження відповідача про недоведеність належності господарських будівель Позивачу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить в задоволенні скарги відмовити.

Вважає, що рішення Старокостянтинівського районного суду від 18 липня 2019 року законне та обґрунтоване.

Крім того, судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини даної справи, що знайшло відображення в судовому рішенні.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст. 381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, надземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3.25* Державних будівельних норм 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» встановлено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок та господарські споруди, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га кадастровий номер :05:015:0273, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується даними договору купівлі-продажу від 14 березня 1992 року (а. с. 6-7); даними технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 24 лютого 2016 року (а. с. 8-11); даними витягу з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162183172 від 4 квітня 2019 року (а. с. 61); даними повідомлення виконкому Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 95 від 14 березня 2018 року (а. с. 12).

Власником суміжного будинковолодіння та землекористувачем, розташованого за адресою АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується даними договору купівлі-продажу від 21 березня 1992 року (а. с. 47-48); даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 2 грудня 2004 року (а. с. 16 інвентарної справи № 149 Старокостянтинівського БТІ ОР); даним витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Старокостянтинівського БТІ ОР № 6468431 від 10 лютого 2005 року (а. с. 17 інвентарної справи № 149 Старокостянтинівського БТІ ОР).

Також, як вбачається з даних технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер земельної ділянки :05:015:0273 АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 , межа земельної ділянки, що є суміжною з земельною ділянкою відповідача, знаходиться на відстані 0,95 м. від господарської будівлі позивача (а. с. 63-64).

ОСОБА_3 встановлено металевий паркан на відстані менше одного метра від господарської будівлі ОСОБА_1 , а також встановлено металевий паркан впритул до господарської будівлі позивача, що підтверджується даними обстеження будинковолодінь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 22 травня 2019 року № 235 виконкому Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району (а. с. 74).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (а. с. 84).

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

З висновку експерта № 0117/19 від 4 листопада 2019 року та № 0118/19 від 27 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 встановила паркан на земельній ділянці ОСОБА_1 , чим унеможливила доступ останнього до його господарської будівлі (а. с. 120-177).

Посилання апелянта, що суд не звернув увагу на твердження відповідача про недоведеність належності господарських будівель Позивачу є необґрунтованим, а стосується переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду першої інстанції є достатньо мотивованим та таким, що відповідає нормам закону.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В ході розгляду справи позивачем за проведення експертизи оплачено 8000 грн. У зв`язку з цим, зазначені кошти слід стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , серія паспорта НА номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , серія паспорта НА номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 судові витрати в розмірі 8000 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 6 грудня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк