ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» грудня 2019 року

м. Харків

справа № 637/846/19

провадження № 22-ц/818/5210/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року в складі судді Тордія Е.Н.,-

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі з 1032,00 грн. на 2218 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивовано тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.03.2016 року з відповідача зобов`язано стягувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1032,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.12.2015 року і до повноліття дитини. У зв`язку зі змінами у діючому законодавстві, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01.12.2019 року становить 2218,00 грн. на дитину до 6 років, позивач просить збільшити розмір аліментів з 1032,00 грн. на 2218 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що спільна дитина постійно проживає з нею в м. Харкові на орендованій квартирі, хоча зареєстровані за місцем реєстрації відповідача. Син перебуває на її повному утриманні. Окрім того, у зв`язку з нестабільним станом здоров`я їх дитини, змушена звертатися до лікарів за платною консультацією. Вона офіційно ніде не працює, її доходи носять нерегулярний характер. Крім того, позивач вказує, що дитина дорослішає та разом із цим зростають, як потреби дитини так і витрати на неї. Також зазначає, що відповідач своїх обов`язків по належному забезпеченню дитини не виконує, а її доходів на утримання дитини не вистачає.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що він дійсно є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 та за рішенням суду сплачує аліменти на його утримання. На теперішній час він офіційно не працює. Мав підробітки на своєму автомобілі як таксист, але враховуючи заборгованість по аліментам автомобіль було вилучено судовими виконавцями та після продажу автомобілю позивач отримує кошти в рахунок погашення заборгованості по аліментам. З часу призначення аліментів і враховуючи вилучення автомобіля його статки значно зменшилися. Зазначив, що наразі мешкає із цивільною дружиною, яка є вагітною та не в змозі сплачувати визначену позивачем суму, але зобов`язується сплачувати призначені за рішенням суду аліменти у розмірі 1032 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі з 1032,00 грн. на 2218 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки неповнолітній ОСОБА_4 знаходиться на вихованні та утриманні позивача та потреба в коштах для розвитку дитини на даний час зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Вказує, що на даний час змінився стан здоров`я їх дитини та необхідність її розвитку, у тому числі для стабілізації психологічного стану, а відповідач за своїм станом здоров`я може працювати та отримувати заробітну плату.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с.32).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.03.2016 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1032,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.12.2015 року і до повноліття дитини.Дане рішення набрало законної сили та відповідно до нього був виданий виконавчий лист.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них.

Аналогічне роз`яснення міститься у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

З аналізу змісту статті 192 СК і наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

При цьому, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_3 послалася на те, що дитина дорослішає та разом із цим зростають, як потреби дитини так і витрати на неї, а тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів.

Також вказує, що у зв`язку зі змінами у діючому законодавстві, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з 01.12.2019 року становить 2218 грн. на дитину до 6 років.

Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні суду першої інстанції відповідач пояснив, що на теперішній час він офіційно не працює, мав мінливий заробіток на своєму автомобілі як таксист, але враховуючи заборгованість по аліментам автомобіль було вилучено судовими виконавцями. Після його продажу позивач отримує кошти в рахунок погашення заборгованості по аліментам заборгованість по аліментам. З часу призначення аліментів і враховуючи вилучення автомобіля його статки значно зменшилися. Зараз він мешкає з цивільною дружиною, яка вагітна, тому не взмозі сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Із довідки №7317 державного виконавця Пікули В.Ю. від 02 липня 2019 року вбачається розрахунок заборгованості відповідача по сплаті аліментів, який станом на 24 червня 2019 р. складає 33 864,54 грн.

Доказів того, що матеріальне положення ОСОБА_2 значно змінилося та покращилося до суду надано не було.

Посилання ОСОБА_3 на те, що дитина дорослішає та разом із цим зростають, як потреби дитини так і витрати на неї, а тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Таких доказів позивачкою не надано.

Що стосується посилання позивача на необхідність збільшення розміру аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві щодо визначення мінімального розміру аліментів, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що такі зміни не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення про стягнення аліментів.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

З огляду на викладене, колегія суддів виходить з того, що суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначено законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (частина друга статті 182 СК України).

Саме такої позиції дотримувався Верховний Суд України у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснював, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Колегія суддів вважає, що збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред`явлення позову про зміну розміру аліментів.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в частині збільшення розміру аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві щодо визначення мінімального розміру аліментів.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись статтями 367, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко