Справа № 331/6708/18
Провадження № 2 /331/508/2019
27 березня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
за участю секретаря Хащук В.Д.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики
Позивач 14.12.2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 15 березня 2018 року в сумі 46 898,54 гривень.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін .
В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи відсутність позивача та його представника, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 15 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики відповідно до якого Позивач передав Відповідачу в якості позики грошові кошти у розмірі 38 779, 54 гривень.
На підтвердження отримання позичених грошових коштів, на підставі вищезгаданого Договору позики, Відповідач передав Позивачу власноручно написану розписку від 15.03.2018 року.
Відповідно до п. 1.2. Договору позики від 15.03.2018 року позика за цим договорм є безпроцентною.
Згідно п. 5.1. Договору позики від 15.03.2018 року позичальник зобов'язаний у строк не пізніше 15.09.2018 року повністю повернути суму позики у розмірі, встановленому п.2.1 даного Договору, шляхом виплати суми позики, починаючи з 01.04.2018 року, рівними частками щомісячно до 20 числа поточного місяця.
Як визначено у ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
В ході розгляду справи встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовлений договором строк не повертає.
У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 умов Договору позики від 15.03.2018 року у нього станом на 11.12.2019 року утворилася заборгованість за сумою позики у розмірі 38 779, 54 грн.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 7.2. Договору, в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право дострокового витребування частини позики, що залишилася, а також вправі Зарахувати пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Так, судом встановлено, що за період з 21.04.2018 року по 11.12.2018 року утворилася пеня згідно п. 7.2. Договору позики у розмірі 6 153, 01 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 490, 29 грн., 3 % річних у розмірі 505, 70 грн., що підтверджується розрахунком, який додається до позову.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача суму позики у розмірі 38 779, 54 грн., за період з 21.04.2018 року по 11.12.2018 року пеню згідно п. 7.2. Договору позики у розмірі 6 153, 01 грн., інфляційні втрати у розмірі 490, 29 грн., та 3 % річних у розмірі 505, 70 грн., а всього 46 898, 54 грн., а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2/АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 15.03.2018 року в загальній сумі 46 898, 54 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складено 27 березня 2019 року .
Суддя: О.Є. Жукова