Провадження № 2/638/3979/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Тятової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович «Про визнання права укласти основний договір купівлі- продажу»-

В С Т А Н О В И В:

29.07.2019 позивач ОСОБА_1 , через свого представника-адвоката Блищик І.І,. звернулась до суду з позовом до ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Д.В., про визнання права укласти основний договір купівлі- продажу

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 03.01.2017 її брат ОСОБА_2 . уклав попередній договір № 64/119 (далі договір), з ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти»» предметом якого має бути 1- кімнатна квартира АДРЕСА_1 . Загальною площею 41,72 кв. м., житлова площа - 16,03, відповідно до п.п. 1.1.1. п.1 розділу Предмет договору. Кошти були сплачені на рахунок ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти»» відповідно до п.п. 1.1.4.3. договору. Про що свідчить квитанція № 20304007 від 05.01.17р., згідно якої ОСОБА_3 перерахував на рахунок Відповідача 500 640,00 грн, з зазначенням платежу: сплата за кв. АДРЕСА_2 , поперед дог., від 03.01.17. Свої зобов`язання щодо інвестування будівництва зазначеної квартири ОСОБА_4 , виконав своєчасно і в повному обсязі. Однак після завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію вказана квартира передана не була, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за життя не встиг укласти основний договір, а отже відповідно до ст. 331 ЦК України право власності у нього не виникло. При цьому позивач зазначає, вона подала до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Поляка Д.В., заяву про прийняття спадщини 30 липня 2018 року, чим підтвердила прийняття всієї спадщини після смерті ОСОБА_4

Приватним нотаріусом ХМНО Поляком Д.В., було надане роз`яснення щодо неможливості у видачі Свідоцтва про право на спадщину від 09.04.2019 року № 143/02-14, та зазначив, що 09.04.19р., ОСОБА_1 , звернулась із заявою про видачу спадщини про право на спадщину на майно, що складається з квартири, розташованої за будівельною адресою: АДРЕСА_3 . Проте правовстановлювальний документ на це майно наданий не був. Визначивши коло спадкоємців було встановлено, що єдиним спадкоємцем є сестра померлого - ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою від прийняття спадщини на її користь ОСОБА_5 - матері спадкодавця, ОСОБА_6 - батька спадкодавця та ОСОБА_7 - сестри спадкодавця. У зв`язку з чим позивач просить визнати право укласти основний договір купівлі- продажу квартири за ОСОБА_1 , як у єдиного спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_4 .

В наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначає, що між ОСОБА_4 , та ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» дійсно був укладений попередній договір № 64/119 про намір в майбутньому укласти основний договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 , зверталась до відповідача з заявою, в якій просила укласти з нею, як із спадкоємцем, основний договір купівлі - продажу зазначеної квартири. Відповідач вважає, що намір щодо укладання основного договору - договору купівлі - продажу не входить до спадкової маси. Крім того, право спадкоємців на спадкове майно підтверджується свідоцтвом на спадщину, яке видається державним нотаріусом за місце відкриття спадщини після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Проте свідоцтва про право на спадщину щодо наміру в майбутньому укласти основний договір - договір купівлі - продажу квартири між ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» та спадкоємцем, позивач відповідачу не надав, що також унеможливлює укладання основного договору купівлі - продажу зі спадкоємцем. При цьому, не зважаючи на викладене, відповідач визнає заявлений позов та не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, просив про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову та просить розглядати справу за його відсутністю.

Приватний нотаріус ХМНО Поляк Д.В. у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не сповістив.

Окрім того, до суду надійшли заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у яких зазначено, що не мають намір вступати у справу у якості третіх осіб, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 03 січня 2017 року між ОСОБА_8 який діє на підставі Статуту та діє від імені ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти», з одного боку, та ОСОБА_4 , з іншого боку, було укладено попередній договір № 64/119, відповідно до якого сторони зобов`язались укласти основний договір - договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 , протягом 10 банківських днів з моменту отримання ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджує право власності на цю квартиру, але не пізніше ніж 30 вересня 2018 року.

Пунктом 1.1.1. вказаного договору передбачено, що предметом Основного договору має бути 1-кімнатна квартира АДРЕСА_1 . Загальна площа - 41,72 кв.м., житлова площа - 16,03 кв.м.

Відповідно до пункту 1.1.3 зазначеного договору, вартість квартири за Основним договором (сума Договору) буде складати 500 640,00 грн., ПДВ не передбачений, з розрахунку 12 000,00 грн. за 1 квадратний метр загальної площі квартири.

Як вбачається з п. 1.1.4.1 попереднього договору, ОСОБА_4 , мав сплатити ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» вартість квартири, визначену у п. 1.1.3 попереднього договору, до 11.01.2017 р. включно.

ОСОБА_4 , взяті на себе зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу щодо сплати грошових коштів у розмірі 500 640,00 грн. виконав в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 20304007 від 05.01.17 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис 10464, серія НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно свідоцтв про народження серія НОМЕР_2 від 13 грудня 1996 року, позивач ОСОБА_1 , є сестрою ОСОБА_4 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 22 серпня 1990 року.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , його спадкоємницею другої черги за законом є - сестра, а саме ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, також має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у порядку ч.1 ст.1269 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_4 , його сестра ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку звернулась до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Поляка Д.В., та подала заяву про прийняття спадщини після смерті брата.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, від 30.07.2018 року приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Поляка Д.В., зареєстровано спадкову справу № 52783622.

За заявою яка зареєстрована приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляк Д.В.,від 30.07.2018 р., спадкоємцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що постійно проживав за адресою: АДРЕСА_4 , є його сестра - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці, передбачені ст. 1261 ЦК України, а саме мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_6 , сестра ОСОБА_7 , відмовились від прийняття спадщини, шляхом подання заяви про відмову від прийняття спадщини в установлений строк заяви від 30.07.2018, зареєстровані у книгу обліку та реєстрації спадкових справ за № 80, 81, 82 відповідно. На даний час ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємцем всього майна померлого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. N 24-753/0/4-13 зазначено, що статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Суд вважає, що в даному випадку у ОСОБА_1 виникло майнове право, пов`язане з оформленням у майбутньому основного договору купівлі-продажу квартири, згідно п. 2.1 Попереднього договору, яке він не реалізував, оскільки помер, тому це право входить до складу спадщини, і позивач ОСОБА_1 , має право на його спадкування, відповідно до положень ст. 1217, 1218, 1258 ЦК України.

За змістом вимог ч.1, ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право, ніж шляхом звернення до суду з відповідним позовом, його позовні вимоги є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 141, 200, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319 , 1220, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович «Про визнання права укласти основний договір купівлі- продажу» - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована АДРЕСА_5 ) право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти», відповідно до умов Попереднього договору № 64/119 від 03.01.2017, укладеного з ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті брата, ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене через Дзержинський районний суд м. Харкова до Харківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з для отримання копії цього рішення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 06.12.2019

Суддя - І.В. Семіряд