ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Фастівське об'єднане управління пенсійного фонду України Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що в листопаді 2018 року вона, звернувшись до Фастівського ОУ ПФУ Київської області з приводу призначення їй пенсії в зв'язку з втратою годувальника, так як її чоловік ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 мав посвідчення 1 категорії та перебував на обліку у Фастівському ОУ ПФУ Київської області, отримала рішення Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 07.12.2018, в якому їй було відмовлено у призначенні такої пенсії в зв'язку з невідповідністю в зазначених документах прізвища. Вважає дане рішення необґрунтованим, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2019 року відкрито окреме провадження по даній справі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Фастівського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Київській області Дерюгіна А.В. заперечувала проти задоволення заяви, просила провадження по справі закрити, так як заява про встановлення факту, що має юридичне значення не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а спір між фізичною особою та органом Пенсійного фонду України підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, вивчивши письмові матеріали справи та дослідивши докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб відділом РАЦС Фастівського міськвиконкому 06 березня 1986 року (а.с.6).

05 січня 2012 року ОСОБА_2 було видане посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серія НОМЕР_2 с (а.с.17).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

В свідоцтві про право власності на житло від 15.12.1998 вказано, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності, в тому числі ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.10).

Той факт, що заявник ОСОБА_1 та її померлий чоловік являлися подружжям та проживали разом за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою будинкового комітету від 19.02.2019 (а.с.16) фактично не заперечується представником зацікавленої особи, а отже і непотребує його встановлення в судовому порядку.

Проте, суд, з урахуванням викладено вбачається наявність спірних правовідносин сторін, у зв»язку з чим суд вважає необхідно звернути увагу на наступне.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст..293 ЦПК України в чинній редакції, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А отже, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Проте, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що не можуть розглядатись судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктами 4.1 та 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі звернення особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Постановою Верховного суду від 07.11.2018 року у справі № 561/562/17 роз'яснено, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а спір між фізичною особою та органом Пенсійного фонду України підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства. У зв'язку з чим рішення попередніх інстанцій про задоволення заяви скасовано, а провадження по справі закрито.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що Рішенням Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №69 від 07.12.2018 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в зв'язку з невідповідністю в зазначених документах прізвища, тому згідно ст. 105 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області може бути оскаржено через органи Пенсійного фонду України вищого рівня, або в судовому порядку (а.с.11).

Статтею 5 чинного КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб'єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями частини першої статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне роз'яснити ОСОБА_1, що її заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а спір між нею та органом Пенсійного фонду України підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 4, 10-12, 255, 263, 293, 315 ЦПК України, ст. 5, 19, 20 КАС України, постановою Верховного суду від 07.11.2018 року у справі № 561/562/17,-

У Х В А Л И В :

Провадження за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Фастівське об'єднане управління пенсійного фонду України Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлений 29.03.2019 року.

Суддя Л.М.Ковалевська