Провадження № 2/761/2511/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі та проведення розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

08.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким просить суд: стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 15 951,89 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 10 826,45 грн., збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції в сумі 359,03 грн., а всього на загальну суму 27 137,37 грн.; стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект» на її користь витрати на юридичну допомогу на 600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 01.11.2012 року по 05.11.2017 року позивачка працювала в Державному підприємстві «Проектний інститут Укрметротунельпроект» на посаді провідного інженера.

Разом з тим, у день звільнення позивачки відповідач, в порушення ст. 116 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), не розрахувався з позивачем та не виплатив останній заборгованість по заробітній платі в розмірі 15 951,89 грн.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст.ст. 115-117, 237-1, 233 КЗпП України, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 03.12.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Також, вказаною ухвалою було встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вислухавши позивачку та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 01.11.2002 року позивачка - ОСОБА_1 працювала в Державному підприємстві «Проектний інститут Укрметротунельпроект» на посаді провідного інженера та 05.11.2017 року була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін), що підтверджується копією трудової книжки позивачки.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 83 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, в день звільнення позивачки відповідач не провів з неюрозрахунок по заробітній платі в сумі 15 951,89 грн., що підтверджується довідкою відповідача №4 від 07.05.2018 року.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь невиплаченої заробітної плати у сумі 15 951,89 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства, а також перевіривши у судовому засіданні розрахунки позивачки, наведені у позовній заяві, суд, на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, вважає, що вимоги позивачки про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 05.11.2017 року по 12.10.2018 року в розмірі 10 826,45 грн. також підлягають задоволенню.

Крім того, щодо компенсації позивачу втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, суд керується наступним.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (надалі - Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом ст. 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

При цьому, у вказаній статті Закону зазначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно п 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (надалі - Порядок), компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Отже, заробітна плата, як грошові доходи, підпадає під дію Закону, а тому відповідач зобов'язаний здійснити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків здійснення вказаної виплати.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем здійснено розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, згідно якого сума компенсації за період з 01.08.2013 року по 05.11.2017 року становить 359,03 грн.

Згідно положень ст. 3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у сумі 359,03 грн., розрахунок якої перевірений судом, є обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., а також на користь позивачки 600,00 грн. понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується долученою до справи квитанцією про оплату послуг від 27.09.2018 року за №419353.

Враховуючи наведене та керуючись 12, 13, 76-81, 89, 95, 137, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі та проведення розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект» на користь ОСОБА_1 27737 (двадцять сім тисяч сімсот тридцять сім) грн. 37 коп., з яких: 15951 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна) грн. 89 коп. - заборгованість по заробітній платі; 10826 (десять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 45 коп. - середній заробіток за час затримки виплати при звільненні; 359 (триста п'ятдесят дев'ять) грн. 03 коп. - інфляційні втрати; 600 (шістсот) грн.. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект» на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 16.01.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 18.01. 2019 року.

Суддя: