Провадження № 2/641/96/2019 Справа № 641/4818/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Григорєва Б.П.,

за участю секретаря судового засідання Максимової Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові позовну заяву ТОВ «ОТП Факторінг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму заборгованості по тілу кредиту за договором № ML 703/063/2008 в розмірі 5 809,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 150368 грн. 95 коп.,

В обґрунтування позовної заяви зазначили, що 12.03.2008 року між ЗАТ «ОТП ОСОБА_3», на теперішній час назву змінено на ПАТ «ОТП ОСОБА_3» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML 703/063/2008, за яким остання отримала кредит в сумі 55 000 доларів США. В забезпечення виконання вищезазначеного кредитного зобовязання 11.11.2010 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR 703/063/2010.

20.07.2011 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_3» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі продажу кредитного портфеля, відповідно до якого позивачу перейшли боргові зобовязання ОСОБА_1 за кредитним договором.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 вищевказані грошові кошти.

Однак на сьогоднішній день відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, не погасила належні до сплати суми кредиту, що призвело до заборгованості по тілу кредиту у розмірі 150 368 грн. 95 коп.

У звязку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 5809, 16 доларів США що у гривневому еквіваленті станом на 27.07.2017 року складає 150368 грн. 95 коп.

Від представника відповідача до суду надійшли заперечення проти позивних вимог, в яких зазначено про повне погашення заборгованості за кредитним договором № ML 703/063/2008, Відповідачем надано копії квитанцій зі сплати заборгованості за кредитом, та зазначено що кошти, як сплачувались за цими квитанціями не були враховані позивачем при розрахунку заборгованості.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому викладені заперечення щодо застосування строків позовної давності.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи, надані докази, встановив наступні взаємовідносини.

12 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП ОСОБА_3», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML 703/063/2008. Відповідно до п. 2 договору банк зобовязався надати позичальнику (ОСОБА_1О.) кредит у сумі 55 000 доларів США, а позичальник прийняти його та повернути на умовах встановлених кредитним договором.

Надання кредиту відбувалось шляхом зарахування кредитних коштів на розрахунковий рахунок банка № 2620 7 301796951. Повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються. Детальний порядок повернення кредиту та сплати процентів визначений в частині № 2 до кредитного договору. Дата остаточного повернення кредиту - 12 березня 2018 року. Повернення відбувається шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок № 2620 7 301796951.

12 березня 2008 року на адресу банка від ОСОБА_1 надійшла кредитна заявка про надання кредиту в розмірі 10 725, 61 доларів США шляхом зарахування на поточний рахунок № 2620 7 301796951.

13 березня 2008 року на адресу банка надійшла кредитна заявка про надання кредиту в розмірі 5 000 долар США, 21 березня 2008 року надійшла кредитна заявка про надання кредиту в розмірі 39 274, 39 долар США.

Окрім цього у продовж 2009 та 2012 року між банком та ОСОБА_1 укладались додаткові угоди до кредитного договору щодо суми повернення кредитних коштів та остаточної дати повернення кредиту.

11 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_3» та громадянином ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR 703/063/2010 за яким поручитель взяв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 її боргових зобовязань перед банком за кредитним договором № ML 703/063/2008 у повному обсязі.

Відповідно до п. 5 ст. 6 додаткового договору № 3 від 18.06.2015 року до договору поруки № SR 703/063/2010, сторони дійшли згоди, що договір поруки діє до 24 травня 2017 року, незважаючи на інші положення договору поруки та цього додаткового договору, дія договору поруки не припиняється до моменту повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором.

20 липня 2011 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_3» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі продажу кредитного портфеля № б/н відповідно до якого до позивача перейшли боргові зобовязання ОСОБА_1 за кредитним договором. Пунктом 3.1. договору передбачено, що ПАТ «ОТП ОСОБА_3» продає ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку до цього договору), а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь ПАТ «ОТП ОСОБА_3» винагороду.

Відповідно до доданого витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 20.07.2011 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримала боргові зобовязання ОСОБА_1 за кредитним договором № ML 703/063/2008 від 12.03.2008 року, загальна сума боргу становила 50 416, 60 доларів США, сума процентів нарахованих на суму заборгованості 6 790, 53 долара США, разом сума основаного боргу становила 57 207, 13 доларів США.

Звертаючись з заявою до суду, позивачем додано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № ML 703/063/2008 від 12.03.2008 року станом на 02.02.2017 року з позначенням дат та сум платежів здійснених позивачем по кредитному договору. Загальна сума заборгованості відповідно до зазначеного розрахунку становить 5809,16 доларів США.

Представник відповідача заперечуючи проти позовної заяви в якості доказів виконання відповідачем взятих зобовязань надав суду копії квитанції за період з 2009 року по 2012 рік на підтвердження перерахування на поточний рахунок грошових коштів в якості погашення заборгованості за кредитним договором, які не відображені в доданому позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № ML 703/063/2008 від 12.03.2008 року.

Відповідно до наданим відповідачем квитанціям встановлено, що позивачем не відображено наступних платежів:

за 2009 рік: 06.03. квитанція № 13 на суму 150 доларів США; 10.03 квитанція № 4 на суму 150 доларів США; 12.05. квитанція № 96 на суму 150 доларів США; 10.06. квитанція № 16 на суму 150 доларів США; 13.07. квитанція № 27 на суму 150 доларів США; 12.08. квитанція № 23 на суму 370 доларів США; 16.09. квитанція № 18 на суму 4.14 доларів США; 16.09. квитанція № 17 на суму 420 доларів США; 15.10. квитанція № 18 на суму 410 доларів США; 16.11. квитанція № 41 на суму 20,64 доларів США; 16.11. квитанція № 40 на суму 420 доларів США; 16.12. квитанція № 24 на суму 420 доларів США;

за 2010 рік: 13.01 квитанція № 28 на суму 405 доларів США; 11.02. квитанція № 38 на суму 4,08 доларів США; 12.02. квитанція № 19 на суму 130 доларів США; 12.04. квитанція № 23 на суму 16,36 доларів США; 13.03. квитанція № 1 на суму 130 доларів США; 30.03. квитанція № 17 на суму 100 доларів США; 12.04. квитанція № 24 на суму 9,64 доларів США; 12.05. квитанція № 26 на суму 130 доларів США; 11.06. квитанція № 44 на суму 130 доларів США; 12.07. квитанція № 23 на суму 200 доларів США; 12.08. квитанція № 16 на суму 200 доларів США; 13.09. квитанція № 24 на суму 200 доларів США; 12.10. квитанція № 6 на суму 331 доларів США; 12.11. квитанція № 23 на суму 350 доларів США; 13.12. квитанція № 9 на суму 150 доларів США;

За 2011 рік : 12.01. квитанція № 20 на суму 150 доларів США; 14.02. квитанція № 2 на суму 200 доларів США; 11.03. квитанція № 14 на суму 150 доларів США; 12.04. квитанція № 44 на суму 150 доларів США; 12.05. квитанція № 32 на суму 150 доларів США; 13.06. квитанція № 5 на суму 200 доларів США; 14.07. квитанція № 33 на суму 200 доларів США; 12.10. квитанція № 39 на суму 24945,86 доларів США. Позивачем зазначено про сплату 12 451, 09 доларів США;

За 2012 рік: 24.04. квитанція № 2 на суму 293,72 доларів США. Позивачем зазначено про сплату 200,31 доларів США ; 24.05. квитанція № 94 на суму 20 300,37 доларів США, в той час позивачем зазначено про сплату 20 000 доларів США.

Різниця між загальною сумою наданих позивачем квитанцій про сплату кредиту та відображених сум заборгованості становить 19 241, 14 доларів США.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено , що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 545 ЦК України встановлено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Порушенням зобов'язання в статті 610 ЦК України передбачено як його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підтвердження виконання відповідачем взятого на себе зобовязання за кредитним договором суду надано квитанції про погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором які не були враховані позивачем при визначенні загальної суми заборгованості.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами;

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов'язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

В статті 77 ЦПК України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи наведену позивачем суму заборгованості (5809,16 доларів США), надані відповідачем квитанції про перерахування коштів на розрахунковий рахунок в якості погашення кредитних зобовязань на загальну суму 19 241,14 доларів США, суд приходить до висновку, що відповідачем сплачено заборгованість за кредитним договором.

Інших доказів на підтвердження заявлених вимог позивачем до суду не надано.

З урахуванням наданих відповідачем доказів на підтвердження сплати останнім кредитних зобовязань, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОТП Факторинг Україна».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12 ,13 ,76-78 ,81, 141, 263, 265, 268, ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 543, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 28

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, адреса мешкання : м. Харків, вул. Польова, б. 132,

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, адреса мешкання: м. Харків, вул. Польова, б.132,

Повний текст рішення складений 25.01.2019 року.

Суддя: ОСОБА_3