ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року

м. Харків

справа № 639/3089/18

провадження № 22-ц/818/890/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю: секретаря- Семикрас О.В.,

учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника 3-ї особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні частиною житлових будинків шляхом вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні частиною житлових приміщень за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року, (ухвалене суддею - Труханович В.В., в залі суду в м. Харкові),-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні частиною житлових будинків шляхом вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житлових будинків, посилаючись на ті обставини, що відповідно до договору купівлі-продажу частки житлових будинків від 04 січня 2017 року їй належить Ѕ частина житлових будинків літ.«А.-1» загальною площею 60,1 м2, житловою площею 44,1м2 та «Г-1» загальною площею 52,0 м2, житловою площею 23,7м2, з відповідними надвірними будівлями: вбиральня літ. «В», погріб літ «Д», огорожа № 1-4, зливна яма №5, вимощення 1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, однак змоги проживати в зазначеній частині житлових будинків вона не має, оскільки відповідач чинить перешкоди, погрожуючи та застосовуючи методи фізичного та психологічного насилля.

Зазначаючи про те, що в Новобаварському відділі національної поліції м. Харкова відкрито за її заявою провадження та триває досудове розслідування по зазначеному факту, просила суд усунути перешкоди в користуванні частиною житлових будинків шляхом вселення ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в житлові будинки АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні житловими будинками літ.«А.-1» загальною площею 60,1 м2, житловою площею 44,1м2 та «Г-1» загальною площею 52,0 м2, житловою площею 23,7м2, з відповідними надвірними будівлями: вбиральня літ. «В», погріб літ «Д», огорожа № 1-4, зливна яма №5, вимощення 1.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні частиною житлових будинків шляхом вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні частиною житлових приміщень - задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні власністю, а саме Ѕ часток житлових будинків літ. «А-1», літ. «Г», з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Усунено перешкоди в користуванні частиною житлових будинків шляхом вселення ОСОБА_1 разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в Ѕ частини житлових будинків літ. «А-1», літ. «Г-1», з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмір 704,80 грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд зазначеного рішення суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 листопада 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні частиною житлових будинків шляхом вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні частиною житлових приміщень - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року, посилаючись на ті обставини, що заочне рішення суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначена справа розглянута з порушенням вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, без належного повідомлення сторін, які беруть участь у справі, при розгляді справи судом першої інстанції не були з'ясовані всі обставини справи, зокрема, обґрунтованість позовних вимог та чи є відповідачі належними, оскільки на час розгляду позовної заяви він не був власником спірного майна.

Позивач ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін. Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою.

В суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_3 та ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримували.

Представник ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги - заперечував.

Представник департаменту у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, просили слухати справу за їх відсутності (а. с.199).

Вислухавши пояснення представників ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1,2,5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону в повному обсязі не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку шляхом виселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні частиною житлового будинку суд першої інстанції виходив із того, що на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 на праві власності належить Ѕ частина житлових будинків літ. «А-1», літ. «Г-1», з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою:АДРЕСА_1.

Позивач та її малолітні діти зареєстровані за вказаною адресою. Проте, користуватися цими житловими приміщеннями позивач не має можливості, оскільки відповідач їй в цьому перешкоджає.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що є правові підстави для вселення позивача з малолітніми дітьми в зазначене житлове приміщення.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що згідно договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_11 Ѕ частку житлових будинків лі. «А-1», літ. «Г-1» з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1(а. с. 10, 11).

Із зазначеного договору купівлі-продажу вбачається, що ОСОБА_12 зазначена частина будинку належала на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 квітня 2010 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2010 року (а. с. 10).

Із довідок про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_1.Р. та її малолітні діти зареєстровані в АДРЕСА_1 (а. с. 23-26).

Згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 (а. с. 31, 32).

Судом при розгляді справи було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існує конфлікт щодо користування житловим будинком АДРЕСА_1.

За заявою ОСОБА_1 факт вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України внесено до ЄРДР за №00000422 (а. с. 17, 58).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що права ОСОБА_1 на користування належною їй на праві власності частиною житлового будинку порушуються.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при ухваленні судового рішення судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, які відповідно до п.3 ч. 3ст. 376 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу за відсутності відповідача ОСОБА_3 та 3-ї особи - ОСОБА_5, належним чином не повідомлених про час та місце розгляду справи.

Згідно з положеннями статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, повістками-повідомленнями.

Відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадку неявки в судове засідання учасника справи належним чином не повідомленого про час та місце судового засідання.

Отже, оскільки в матеріалах справи були відсутні повідомлення про вручення позивачу та 3-й особі судових повісток, судові повістки були повернуті без вручення (а. с. 51 - 54), колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для розгляду справи по суті.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що є правові підстави для скасування рішення суду на підставі п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України.

Колегія суддів ухвалює нове судове рішення, яким задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно статті 383 ЦК України визначено, що власник житла має право використовувати свою власність для проживання його та членів родини.

За змістом статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист прав власності та інших речових прав», позов про усунення порушень права, не пов'язаного із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право ) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Оскільки при розгляді справи було встановлено, що позивач є власником Ѕ частини спірних житлових будинків з відповідною частиною надвірних будівель, але вона позбавлена можливості користуватися зазначеною частиною приміщень, то суд доходить висновку, що право ОСОБА_1 та її малолітніх дітей на користування нерухомим майном було порушено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не є власником цих житлових будинків, то вони не заслуговують на увагу, оскільки позов був пред'явлений до ОСОБА_3, як до особи, яка чинить перешкоди позивачу у користуванні будинком. Зазначені обставини підтверджені належними доказами.

Власник Ѕ частини цього будинку ОСОБА_5 залучена до участі у справі в якості 3-ї особи.

Даних про те, що власником цих будинків також є ОСОБА_13, суду не надано.

Не є підставою для відмови у задоволенні позову і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 оспорюється договір купівлі-продажу частини житлового будинку, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_11, оскільки зазначений договір купівлі - продажу в установленому законом порядку недійсним не визнаний.

Заява представника ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 13 липня 2018 року у задоволенні заяви про зупинення провадження у цивільній справі №639/3089/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні частиною житлових будинків шляхом вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні частиною житлових будинків до набрання законної сили судовими рішеннями в інших справах - відмовлено (а. с. 45-46).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що зазначені доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції щодо обгрунотованості позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України колегія суддів перерозподіляє судові витрати понесені сторонами.

Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704, 80 грн. (а. с. 2).

Відповідачем сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги у сумі 1057, 20 грн.

Оскільки колегія суддів задовольняє позов ОСОБА_1, то з відповідача на її користь підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704,80 грн.

На користь відповідача, у зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги підлягає стягненню 502, 80 грн.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України колегія суддів шляхом взаємозаліку доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 202, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 367, 368, 371, п.2 ч.1 ст. 374, п.3 ч.3 ст. 376,ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні частиною житлових будинків шляхом вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні частиною житлових приміщень - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні власністю, а саме Ѕ часток житлових будинків лі. «А-1», літ. «Г», з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди в користуванні частиною житлових будинків шляхом вселення ОСОБА_1 разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в Ѕ частини житлових будинків літ. «А-1», літ. «Г-1», з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 202, 00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 січня 2019 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук