Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 936/783/19

Провадження № 2/936/209/2019

09.12.2019 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Вотьканича В.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (не скористався правом на участь у судовому засіданні),

представник позивача ОСОБА_2 (не скористався правом на участь у судовому засіданні),

відповідач ОСОБА_3 (не з`явився в судове засідання),

провівши заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3600,00 гривень, завданої внаслідок вчинення злочину.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 31.07.2019 року за № 300/147/17, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав позивачу ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3600,00 гривень. Зокрема, 13.07.2015 року близько 14:00 години, ОСОБА_3 умисно, таємно, переслідуючи користь, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, увійшов до приміщення господарського призначення (комори), що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , де з шафи викрав гроші в розмірі 3600 гривень, чим спричинив ОСОБА_1 матеріальну шкоду на вищезазначену суму. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду, завдану злочином в розмірі 3600,00 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , та його представник ОСОБА_2 , не з`явилися, однак подали заяву про те, що просять розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судовез асідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 185.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 31.07.2019 року за №300/147/17, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. (а.с.4).

Вказаним вироком суду встановлено, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, а саме у тому, що він 13.07.2015 року близько 14:00 години, умисно, таємно, переслідуючи користь, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, увійшов до приміщення господарського призначення (комори), що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , де з шафи викрав гроші в сумі 3600 гривень, чим спричинив ОСОБА_1 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як встановлено судом позивачем не було заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції, рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 31.07.2019 року, встановлено таємне викрадення чужого майна (крадіжка), зокрема, грошей в розмірі 3600 гривень, що належали позивачу та що відповідні дії вчинені відповідачем. Таким чином, суд доходить до висновку що дані обставини не підлягають доказуванню.

Згідно пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

На підставі п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі усправах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Тому судовий збір, відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», в розмірі 768,40 гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 16, 1166 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 82, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок злочину, в розмірі 3600 (три тисячі шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом для його перегляду і апеляційного оскарження, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції безпосередньо або через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Вотьканич В.А.