Справа № 510/1423/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.11.19 р. Ренійський районний суд Одеської області У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Іванової Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у сумі 20 399,73 грн., посилаючись на ст. 1194 ЦК України.

Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, доповнень не має, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, в порядку п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними, відзив на позовну заяву відповідач не направив, позивач та його представник не заперечує проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія постанови Ренійського районного суду Одеської області від 27.06.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на ст. 124 КУпАП.; заява ОСОБА_2 до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про настання події; посвідчення водія ОСОБА_2 ; довідка № НОМЕР_1 про ДТП; договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), укладений між ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 , автомобіль Nissan TIIDA, д/н НОМЕР_2 ; звіт № 1602V з оцінки вартості матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Nissan TIIDA, д/н НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП з фото таблицею, вартість відновлюваного ремонту складає 141665,15 грн., вартість матеріального збитку складає 86 855,68 грн.; протоколи огляду транспортного засобу Nissan TIIDA, д/н НОМЕР_2 ; заява погодження на виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у сумі 98 478,74 грн. від 08.06.2017 р.; страховий акт № 70 від 13.06.2017 р, укладений між ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 ; розрахунок суми страхового відшкодування до справи № 70 від 13.06.2017 р.; платіжне доручення від 15.06.2017 р. на суму 98478,74, отримувач ОСОБА_2 , платник - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»; претензія до ОСОБА_1 про відшкодування збитків на суму 20399,73 грн.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що позивач ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у сумі 20 399,73 грн., зазначивши, що 30.04.2017 р. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz», д/н НОМЕР_3 в м. Одеса по пр. Жукова допустив зіткнення з автомобілем Nissan TIIDA, д/н НОМЕР_2 . Вина відповідача за ст. 124 КУпАП встановлена постановою Ренійського районного суду Одеської області від 27.06.2017 р. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Nissan TIIDA, д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . На дату скоєння ДТП ОСОБА_2 мала договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». ОСОБА_2 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування в наслідок настання страхового випадку, надала всі необхідні документи, було погоджено розмір страхового відшкодування та на підставі наданих документів було складено страховий акт № 70 від 13.06.2017 р.. На підставі вищезазначеного страхового акту ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 98 478,74 грн. Цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № АЕ9424359 в ПрАТ «СК Юнівес», у зв`язку з чим, керуючись ст.ст. 22 та 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК Юнівес» відшкодувала ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в сумі 74 175,06 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 20 399, 73 грн.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 9 Пленуму ВСУ від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли,

деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої

модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 20 399,73 грн. 73 коп..

Постановами Верховного суду України від 14.09.2016 р. у справі № 6-725цс16, від 26.10.2016 року у справі № 6-954цс16, від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15 та Постановами Верховного суду від 29.03.2018 року по справі № 911/2589/17 та від 14.02.2018 року по справі № 344/10730/15-ц, відповідно до яких Суди вищої інстанції прийшли до висновку, що потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом: звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; звернення з вимогою до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором,

стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності.

З урахуванням практики Верховного Суду України та в розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у ОСОБА_1 виникло зобов`язання перед ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 понесених збитків в порядку регресу в розмірі 20 399,73 грн. є правомірними і законними.

У відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору: 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.ст. 511, 526, 636, 979, 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 22, 29, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (код ) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 20 399,73 (двадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () сплачений судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін