Справа № 405/7287/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Фришко А.Ю.

представника позивача : адвоката Фільштейн В.Л.

представника відповідача : адвоката Нефьодова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Хомутенко Ольга Володимирівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07.06.2018 року квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_15, що посвідчений приватним нотаріусом Хомутенко Ольгою Володимирівною. Застосувати наслідки недійсності правочину визначені ст. 216 ЦК України та стягнути з відповідача судовий збір.

Позов обґрунтовує тим, що вона з 15.01.1996 року постійно проживала в цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_7. Від спільного життя ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька ОСОБА_4. Вони проживали родиною за адресою: АДРЕСА_16. Квартира належала ОСОБА_7, її цивільному чоловіку та ОСОБА_8 - батьку цивільного чоловіка на підставі свідоцтва на право власності на житло від 13.02.2008 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 68 років в м. Кіровограді.

У вересні 2017 року, в зв'язку з тяжкою хворобою батька - ОСОБА_9 (онкологічне захворювання), який постійно проживає за адресою: АДРЕСА_17, вона разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_4, виїхали до м. Севастополь. Чоловік не заперечував проти виїзду неповнолітньої доньки ОСОБА_4 разом з нею в м. Севастополь, і для вільного пересування через адміністративний кордон, враховуючи окупацію Криму Російською Федерацією, оформив у нотаріуса заяву від 15.08.2016 року про надання згоди на неодноразові тимчасові поїздки до Республіки Крим в період з 15.08.2016 року по 15.02.2018 року і вона неодноразово виїжджала разом з донькою до батька в м. Севастополь.

В січні 2018 року вона знов поїхала до батька у м. Севастополь. З 04.02.2018 року ОСОБА_7 перестав виходити на зв'язок з нею та донькою. 24.02.2018 року вона приїхала до міста Кропивницький і з'ясувала, що в квартирі АДРЕСА_4 де вони мешкали, проживають сторонні люди. З їх слів, ОСОБА_7 продав зазначену квартиру. Не знайшовши чоловіка, вона звернулася до органів поліції і будучи позбавленою постійного місця проживання, вона вимушена була повернутись до м. Севастополь.

30.03.2018 року вона змогла встановити телефонний зв'язок з цивільним чоловіком ОСОБА_7, який повідомив, що його шляхом обману переселили на АДРЕСА_5. Після цієї розмови зв'язок з ним знов перервався.

В середині травня 2018 року їй стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_7 її цивільний чоловік ОСОБА_7 помер і 22.05.2018 року вона прибула до м. Кропивницький і з'ясувала, що ОСОБА_7, без її згоди, поховали невідомі особи.

В зв'язку із смертю чоловіка, вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини неповнолітньою донькою ОСОБА_4, після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

При перевірці нотаріусом права власності ОСОБА_7 на квартиру за адресою: м. Кіровоград (Кропивницький), АДРЕСА_6, встановлено, що квартира продана за договором купівлі-продажу від 07.06.108 року від імені ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 за довіреністю від 21.02.2018 року, посвідченою приватним нотаріусом Письменною Л.Г., ОСОБА_11. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за 139569206 від 28.09.2018 року право власності на значену квартиру зареєстровано вже за ОСОБА_5. Таким чином, на час продажу квартири за адресою: АДРЕСА_18 ОСОБА_7 був вже померлим, а квартира протиправно продана громадянину ОСОБА_5 і донька була протиправно позбавлена батьківської спадщини (квартири та майна) в результаті незаконного укладення договору купівлі-продажу квартири.

Посилаючись на викладені обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подав відзив на позов, відмова мотивована тим, що доводи позивача не утворюють підстав, що визначені статтями 203, 215 ЦК України для визнання правочину недійсним, ОСОБА_11 на момент вчинення правочину від імені ОСОБА_12 не міг знати, що останній помер і довіреність припинила свою дію. Крім того є не зрозумілим як повернути кошти від продажу квартири.

Третя особа: Хомутенко О.В. в судовому засіданні пояснила, що для здійснення правочину їй були надані відповідні документи і вона дійсно не перевірила факт смерті

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_3, з 15.01.1996 року постійно проживала в цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_7. Від спільного життя ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 15.09.2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 377.

Як зазначила позивач родина проживала за адресою: АДРЕСА_19. Зазначена квартира належала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі свідоцтва на право власності на житло від 13.02.2008 року, виданого Кіровоградською міською радою, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.03.2008 року ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 68 років в м. Кіровограді.

Обставини, на які посилається позивч, обґрунтовуючи позовні вимоги, підтверджується в судовому засідання наданими позивачем доказами, а саме нотаріально посвідченої заяви від 15.08.2016 року ОСОБА_7 про надання згоди на неодноразові тимчасові поїздки до Республіки Крим в період з 15.08.2016 року по 15.02.2018 року. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 неодноразово виїжджала разом з донькою до свого батька в м. Севастополь, так як батько хворів, має тяжке захворювання; копією особової справи на учня НВК "Кіровоградський колегіум" ОСОБА_4 від 01.09.2008 року.

В січні 2018 року ОСОБА_3 знов поїхала до батька у м. Севастополь, що підтверджується копіями паспортів. 30.03.2018 року з телефонної розмови позивач дізналась, що її цивільний чоловік ОСОБА_7 переселився в квартиру АДРЕСА_8.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 114287837 від 16.02.2018 року квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_9, належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.2018 року.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 22.05.2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1225, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 53 роки.

В зв'язку із смертю чоловіка, позивач ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини неповнолітньою донькою ОСОБА_4, після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

При перевірці нотаріусом права власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_20, було встановлено, що квартира продана за договором купівлі-продажу від 07.06.2018 року від імені ОСОБА_7 ОСОБА_5 на підставі довіреності від 21.02.2018 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Письменною Л.Г., на ім'я ОСОБА_11.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 139569206 від 28.09.2018 року, право власності на вищезначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_5.

Таким чином, на час продажу квартири за адресою: АДРЕСА_10, ОСОБА_7 був померлим.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, у тому числі: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу від 07.06.2018 року, укладений від імені ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а саме, частинам 1-4, 6 цієї статті.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 209 ЦК України, нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Хомутенко О.В. посвідчила договір купівлі-продажу від 07.06.2018 року за яким ОСОБА_11, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_7 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Письменною Л.Г. 21.02.2018 року за реєстровим № 24, продав ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_11.

Відповідно ч.1 ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-ХІІ, нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов'язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них, нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов'язково використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України.

Частиною третьою статті 46-1 вказаного Закону передбачено, що інформація з єдиних та державних реєстрів, отримана нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій, залишається у відповідній справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється, в тому числі, у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

При посвідченні договору купівлі - продажу приватним нотаріусом Хомутенко О.В. не враховано вищевказані вимоги законодавства та не використано відомості Державного реєстру актів цивільного стану громадян, шляхом безпосереднього доступу до нього щодо наявності запису про смерть довірителя - ОСОБА_14

Як пояснила в судовому засіданні приватний нотаріус Хомутенко О.В. нею дійсно 07.06.2018 не отримано інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у зв'язку з відсутністю технічної можливості. Вона не мала відомостей про смерть ОСОБА_7 і якби такі відомості їй були повідомлені, то вона не вчинила такий правочин.

Суд приходить до висновку, що представництво за довіреністю ОСОБА_11 припинилося з ІНФОРМАЦІЯ_7 після смерті ОСОБА_7, нотаріус Хомутенко О.В. не мала підстав посвідчувати зазначений правочин від імені померлого у зв'язку з неможливістю з'ясувати волевиявлення учасника правочину, чи було воно вільним, чи відповідало його внутрішній волі.

Посилання представника відповідача, що довіреність зберегала свою силу і не можливо встановити, чи знав ОСОБА_11 на момент вчинення правочину, що довіреність припинила свою дію і кому він мав її повернути і чи знав про свої права та обов'язки у разі смерті довірителя, спростовуються матеріалами справи, а саме самою довіреність, в якій зазначено, що зміст статей 237-242, 244, 245, 247-250, 1000, 1187 ЦК України щодо поняття довіреності, її форми, передоручення, припинення представництва за довіреністю, скасування довіреності та відмови представника від вчинення дій, які були визначені довіреністю, ст. ст. 60-74 Сімейного кодексу України щодо статусу спільного сумісного майна подружжя та умов розпорядження ним, а також вимоги статті 172 Податкового кодексу України нотаріусом роз'яснено.

Крім того, сам ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 звернувся із заявою на ім'я начальника Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області на проведення огляду домоволодіння, розташованого АДРЕСА_12 на час смерті ОСОБА_7 і йому достеменно було відомо про даний факт, що підтверджується висновком за результатами перевірки ЄО № 215258.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За ч. 3 цієї статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення в частині визнання договору купівлі-продажу від 07.06.2018 року, укладений від імені ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Позивачем не зазначено, які саме наслідки недійсності правочину мають бути судом застосовані, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір з разі задоволення позову покладається відповідача. Позивач понесла судові витрати в сумі 857,20 грн., а тому вказані судові витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Хомутенко Ольга Володимирівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07.06.2018 року квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_15, що посвідчений приватним нотаріусом Хомутенко Ольгою Володимирівною.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 857,20 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_21.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, прож. АДРЕСА_22

Третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко Ольга Володимирівна, АДРЕСА_14.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко