Справа № 274/6365/18 Провадження № 2/0274/2713/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
28.01.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.
розглянувши цивільну справу за позовом1) ОСОБА_1, 2) ОСОБА_2, 3) ОСОБА_3, 4) ОСОБА_4, представником яких є ОСОБА_5,
провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У листопаді 2018 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись з вказаним позовом, у якому просять визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 (7), посилаючись на те, що вони є співвласниками зазначеного житла, за адресою якого зареєстрована ОСОБА_6, яка там не проживає з 2011 р., оскільки переїхала жити до Російської Федерації.
Від ОСОБА_6 заяви про визнання позову або відзиву не надходило.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками житла (по 1/4 частці у кожного) за адресою: АДРЕСА_1 (7) (а.с. 21, 22).
Адреса зазначеного житла є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6, яка є тіткою ОСОБА_2 (а. с. 18, 19, 20, 25).
Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, зважаючи встановлені вище обставини, Суд вважає, що право ОСОБА_6 на користуванням житлом за адресою: АДРЕСА_1 (7) (сервітут), виникло на підставі закону як у члена сім'ї власників цього житла ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
ОСОБА_6 у житлі за адресою: АДРЕСА_2 (7), не проживає з 2011 р., оскільки переїхала жити до Російської Федерації (а. с. 12, 19, 20).
Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_6 у житлі за адресою: АДРЕСА_1 (7), відсутня з поважних причин.
Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 як член сім'ї власника житла за адресою: АДРЕСА_1 (7), який був відсутній у цьому житлі без поважних причин понад один рік, втратила право користування цим житлом.
Зважаючи на це, Суд вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 (7), РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 (7), РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 (7), РНОКПП НОМЕР_3) та ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 (7), РНОКПП НОМЕР_4) задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_6 (АДРЕСА_1 (7), РНОКПП НОМЕР_5) такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 (7).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут