Справа № 352/2590/18
Провадження № 2/352/352/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Гургули В.Б.,

секретаря Кожуховської О.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в :

Позивачка заявила позов до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Заявлений позов обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_9 року народилась дочка ОСОБА_3.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2018 року шлюб між ними розірвано, неповнолітню дочку залишено проживати з матір'ю.

Позивачка зазначає, що після припинення шлюбних стосунків відповідач не цікавиться вихованням дитини, її моральним та фізичним розвитком, не надає кошти на утримання дочки, хоча є здоровою та працездатною людиною.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_9 року народилась дочка ОСОБА_3.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2018 року шлюб між ними розірвано, неповнолітню дочку залишено проживати з матір'ю.

Після припинення шлюбних стосунків відповідач не цікавиться вихованням дитини, її моральним та фізичним розвитком, не надає кошти на утримання дочки, хоча є здоровою та працездатною людиною.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що вона повністю знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин, відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України, слід стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України стягнення розпочати з моменту пред'явлення позову до суду і проводити до повноліття дитини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191,199 СК України, ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Івано-Франківськ, який проживає АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнення розпочати з моменту пред'явлення позову до суду (21.12.2018 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка:

ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач:

ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя Гургула В.Б.