Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №440/953/19
Провадження № 2/440/1423/2019
Буський районний суд Львівської області
в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.
при секретарі Гута О.С.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради Буського району Львівської області, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті прабаби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки площею 1,931311 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області. Померла склала заповіт на користь батька позивачки ОСОБА_3 , однак останні помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встиг оридично офрмити прийняття такої спадщини після смерті матері. Позивач є спадкоємцем по закону до даного майна, в порядку спадкової трансмісії, фактично прийнла спадщину. До нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, не зверталася, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно.
Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.
Представник відповідача Андріївської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, проти позову не заперечують. Відзив на позов, не подав.
Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за викликом суду, не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Андріївською сільською радою Буського району Львівської області 24.08.1996 року, підтверджується факт смерті ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис № 37.
Спадкоємцем за заповітом після її смерті був її внук ОСОБА_3 . Однак, спадщину прийняти не встиг так як відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 28.07.2011 року Андріївською сільською радою Буського району, Львівської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_4 (після одруження ОСОБА_5 ) були ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
Спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності належала земельна частка (пай) із земель НААГ «Аваргард» площею 1,95 умовних кадастрових га., розташована на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області (Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ № 6719 від 28.05.1997 р.)
Згідно довідки Андріївської сільської ради № 728 від 03.06.2019 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , одна і таж особа.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР.
Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3 , який вступив в управління спадковим майно, прийняв спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.
Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст.ст. 8, 10, 58, 60, ч. 4 ст. 174, 212, 215 ЦПК України, суд
Позовну заяву задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда