Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1946/19
Провадження по справі № 2-з/514/10/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Образенко Т.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву представника позивача адвоката Сабліної Юлії Сергіївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 представником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог є товариство з обмеженою відповідальністю « Дніпровський кабельний завод Енерго» про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2019 року від представника позивача адвоката Сабліної Ю.С. на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову в якій вона просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 у межах суми заявлених позовних вимог , а саме 49901,35 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Тарутинського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 представником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог є товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський кабельний завод Енерго» про стягнення безпідставно набутих коштів.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Пунктом 2 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності , встановленими цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки сторони в судове засідання не викликались, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцем знаходження предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що заява задоволенню не підлягає, оскільки не містить обґрунтованих посилань та доказів про наявність у відповідача на праві власності майна, на яке можливо накласти арешт у встановленому законом порядку та заявником не вказані обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Саме лише посилання в клопотанні про забезпечення позову на потенційну можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленомуЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст.150-153, 258-260, 268 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача адвоката Сабліної Юлії Сергіївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 представником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог є товариство з обмеженою відповідальністю « Дніпровський кабельний завод Енерго» про стягнення безпідставно набутих коштів повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тарутинський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.М. Тончева