Справа № 481/330/19
Провадж.№ 2-о/481/17/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ціпивко І.І., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Доманівська селищна обєднана територіальна громада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановити:

заявник ОСОБА_2 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту належності йому державного акту на право постійного користування землею серії 1-МК № 003211, виданого 24.10.1994 року на підставі рішення 14 сесії 21 скликання Фрунзенської сільської ради від 21 вересня 1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 24.10.1994 року за № 45.

В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що з метою розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшої передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, на що отримав відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації, так як наявні розбіжності в написанні його імені по батькові в паспорті громадянина України та Державному акті на право постійного користування землею, а саме: згідно паспортних даних імя по батькові зазначено як «Яковлевич», а в Державному акті на право постійного користування землею «Якович».

Заявник в судове засідання не зявився, однак направив заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Доманівської селищної ради Миколаївської області, в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та з паспорта громадянина України ЕО 239472, виданого Новобузьким РВ УМВС України у Миколаївській області 19 грудня 1996 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 21 листопада 2011 року вбачається, що такі документи видані на імя по батькові «Гуменюк Олександр Яковлевич» /а.с. 3/.

Разом з тим, в Державному акті на право постійного користування землею, серії І-МК №003211, виданого 24.10.1994 року на підставі рішення 14 сесії 21 скликання від 21 вересня 1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 24.10.1994 року за № 45, зазначено, що такий видано на імя по батькові «Гуменюк Олександр Якович» /а.с. 5/.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії АГ №776649 виданого 30.06.2005року, зазначено імя по батькові «Гуменюк Олександр Яковлевич» /а.с. 24/.

В посвідченні водія серії НІА №029152 виданого 26.04.2000 року, зазначено імя по батькові «Гуменюк Олександр Якович» /а.с. 25/.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у Державному акті на право постійного користування землею, серії І-МК №003211, виданого 24.10.1994 року на підставі рішення 14 сесії 21 скликання від 21 вересня 1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 24.10.1994 року за № 45, який видано «Гуменюку Олександру Яковичу», допущена помилка у написанні імя по батькові, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право постійного користування землею, І-МК №003211, виданого 24.10.1994 року на підставі рішення 14 сесії 21 скликання від 21 вересня 1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 24.10.1994 року за № 45, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні імя по батькові у правовстановлюючому документі, позбавляє його можливості розпорядитись належним майном, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву задовольнити повністю. Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право постійного користування землею, серії І-МК №003211, виданого 24.10.1994 року на підставі рішення 14 сесії 21 скликання від 21 вересня 1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 24.10.1994 року за № 45, де вказано імя по батькові «Якович».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.03.2019 року.

Суддя І.І.Ціпивко