Справа №705/4061/17
2/705/370/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2019 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Годік Л.С.
з участю секретаря судового засідання Мельник І.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.
Зазначає, що 24.07.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Деу» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1
Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем «Деу» д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, виїхав на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
Вироком Бершадського районного суду Вінницької області відповідача було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Деу» д.н.з НОМЕР_1 - відповідача, була застрахована позивачем на підставі полісу № АІ/9135304.

Власник автомобіля ««Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 Фермерське гocпoдаpcтвo «Вершина» звернулося до ПАТ «СК «Універсальна» як до Страховика відповідача про відшкодування шкоди отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, та зважаючи на зібрані документи, відповідно ст.ст. 22, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування на підставі страхового Акту № 9614/1, звіту експерта та розрахунку страхового відшкодування. Страхове відшкодування в сумі 49 490,00 грн. було перераховано згідно із заявою потерпілого на безготівковий рахунок.

Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі.

Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду - якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Оскільки відповідач здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, позивач має право регресної вимоги до ОСОБА_1 .

Претензією позивач письмово повідомив відповідача щодо необхідності виплати на його користь грошових коштів, однак до цього часу кошти відповідачем не відшкодовані.

Просить стягнути з ОСОБА_1 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 49 490,00 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» та судові витрати.

Ухвалою суду від 29.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07.11.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідач відзив до суду не надіслав.

У судове засідання представник ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» не з?явився, попередньо подав на адресу суду клопотання, відповідно до якого просить справу розглядати у відсутність їх представника, позов підтримав повністю, просить його задоволити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать його підписи у Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення від 01.08.2019 р., 15.10.2019 р., 10.12.2019 р.

Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 223 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно Вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року, залишеного 29.02.2016 р. в силі Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: 24.07.2014 р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Деу» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем «Деу» д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, виїхав на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок даної ДТП пасажирка автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження (а.с.8-10,11-12). Доказів на спростування своєї вини ОСОБА_1 не надав.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача у її вчиненні не потребує доказування, оскільки встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі-Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8235525 від 11.03.2014 ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу «Деу Ланос» д.н.з НОМЕР_1 , застрахував 11.03.2014 цивільно-правову відповідальність у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» (а.с.4).

Про вказану дорожньо-транспортну пригоду ст. ДАІ МВС України ОСОБА_4 . ОСОБА_5 . 11.08.2014 р. було складено Довідку № 9415620 (а.с.5-7).

19.08.2014 р. власником автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 директором ФГ «Вершина» Голові Правління ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було подано Заяву про відшкодування матеріального збитку, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Заяву на безготівковий перерахунок страхового відшкодування (а.с.13,15).

Відповідно до Висновку експертного дослідження № 01.09/01-14КЕ від 10.09.2014 р. вартість ремонту пошкодженого ТЗ Фольксваген Гольф Плюс д.н.з. НОМЕР_2 складає 49 490,00 гривень. Платіжним дорученням № 101288 від 01.04.2016 р. вказана сума була перерахована на рахунок ФГ «Вершина» (а.с.25-48,49).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

З огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що було складено Страховий акт № 9614/1 (а.с.48).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа є відповідальною за завдання шкоди, такий висновок зробив Верховний Суд у справі №757/15735/15-ц від 13.02.2019.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно п. «а» п. 38.1.1. ст. 38 Закон № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 01.04.2016 року (а.с.49).

Оскільки, відповідачем не надано доказів добровільного виконання вимоги про відшкодування збитків страховій компанії, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає до задоволення повністю.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню і сума судового збору сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду в розмірі 1 600,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 133, 141, 223, 247, 258-260, 263-265, 274-279, 280-289, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_3 , на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (Код ) 49 490 (сорок дев?ять тисяч чотириста дев?яносто) грн. 00 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_3 , на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (Код ) 1600 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Леся Сергіївна Годік