Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1437/18
Провадження № 2/321/40/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2019 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого -судді Машкіної Н.В.,

при секретарі - Бородіної І.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання,-

В С Т А Н О В И В :

13.11.2018 року до Михайлівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що сторони у справі перебували у цивільному шлюбі, від якого вони мають спільну дитину доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, тому вона змушена звертатися до суду з цим позовом.

20.12.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Михайлівського районного суду Запорізької області з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання, мотивуючи свої вимоги наступним.

В період з 2016 рік по 2018 рік він проживав однією сімєю з відповідачем - ОСОБА_1, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

09 серпня 2016 року в них народилась донька- Мальцева ОСОБА_5.

Після народження дитини почались сварки на побутовому ґрунті та з інших причин, в результаті чого ОСОБА_1 переїхала з дитиною на проживання до ІНФОРМАЦІЯ_2, де і проживає на теперішній час.

Вважає, що місце проживання дитини слід визначити за місцем його проживання разом з ним, оскільки умови проживання дитини за місцем проживання ОСОБА_1 є вкрай незадовільні, що підтверджується актом довідкою Михайлівської селищної ради від 12.12.2018 року. Так, відповідно до вказаного акту довідки, в будинку відсутнє електричне постачання, не має дитячого ліжка, ванної кімнати, вода та туалет на вулиці.

За місцем мешкання ОСОБА_1 характеризується незадовільно, ніде не працює, проживає за рахунок випадкових заробітків.

З огляду на це, дитина не отримує належного виховання та утримання, а її перебування в таких умовах може призвести до вкрай негативних наслідків щодо її розвитку та здоровя.

Натомість, він має всі належні умови для проживання, займається веденням особистого селянського господарства, матеріально забезпечений, позитивно характеризується, а тому вважає, що місце проживання дитини слід визначити за його місцем проживання та стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 наполягала на задоволенні своїх первісних позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені в своїй позовній заяві. Позовні вимоги за зустрічним позовом не визнала та просила в їх задоволенні відмовити. Пояснила, що вона проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за місцем проживання його батьків за адресою: смт. Михайлівка, вул. Українська, 77. Коли їй було 17 років в них народилася донька. В серпні 2016 року в них народилася донька. В результаті конфлікту з ОСОБА_2 та його матірю ОСОБА_2, вона в травні 2018 року змушена була повернутися до своєї матері, де проживала 4 місяці. Не заперечувала, що протягом цього часу приблизно 2 тижні дитина проживала в сімї батька, а вона змушена була займатися тимчасовими підробітками, оскільки батько дитини жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає до теперішнього часу. Восени 2018 року вона почала проживати без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 в с. Тимошівка. Умови їх проживання за вказаною адресою на теперішній час хоч і мінімальні, проте задовільні (є електричне постачання, опалення, водопровід на вулиці, необхідні меблі, іграшки та предмети для розвитку дитини). В її новій сімї панує спокійна та доброзичлива атмосфера, на відміну від попередньої. Вона має освіту за спеціальністю «Кухар пекар», проте не працює, оскільки дитина ще не досягла 3 років і потребує постійного догляду. На теперішній час вона влаштовує дитину до дитячого садочку. Після розяснення їй працівниками служби у справах дітей щодо надання можливості участі батька у вихованні дитини, вона жодних перешкод у спілкуванні з нею йому не чинить.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2, його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні первісні позовні вимоги, не визнав. На задоволенні зустрічних позовних вимог наполягав. Посилався на доводи, викладені в зустрічній позовній заяві. Пояснив, що він працює і отримує дохід від особистого селянського господарства. Визнав, що дійсно, коли позивач пішла від нього, він не надавав їй матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки два місяця дитина проживала з ним, а позивач була на заробітках. Коли позивач почала проживати в нового цивільного чоловіка в с. Тимошівка, в нього виникли перешкоди у спілкуванні з дитиною, в результаті чого він звертався до служби у справах дітей. На теперішній час він бере дитину на вихідні. В цей час дитина знаходиться на його утриманні, він купує їй ласощі, одяг та іграшки, які знаходяться за місцем його проживання. Умови за місцем проживання позивача є незадовільні, тому дитині буде краще бути з ним. Вихованням дитини буде займатися він та його батьки, з яким він проживає.

В судовому засіданні представник третьої особи за зустрічним позовом в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС № 310495, виданого 16.08.2016 року Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно акту довідки від 12.12.2018 року, складеного депутатом Михайлівської селищної ради Михайлівського району, Запорізької області, проведено обстеження матеріально - побутових умов проживання ОСОБА_1 за адресою: с. Тимошівка, вул. Маяковського, буд. 116. В результаті обстеження встановлено, що за цією адресою фактично проживають чотири особи ОСОБА_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. В ході обстеження виявлено, що в будинку відсутнє електропостачання (а.с. 19).

З довідки від 14.12.2018 року, виданої черговим лікарем відділення невідкладної допомоги, 14.12.2018 року вбачається, що дитина ОСОБА_2 знаходиться в антисанітарних умовах. В приміщенні відсутнє електричне освітлення (а.с. 21).

Згідно акту довідки депутата Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області від 15.01.2019 року неповнолітня дитина сторін проживає з позивачем за адресою: с.Тимошівка, вул. Маяковського, 116. В ході повторного обстеження матеріально побутових умов проживання недоліки, які були виявлені 12.12.2018 року - усунені. Умови проживання задовільні (а.с. 29).

З довідки - характеристики на ОСОБА_8, виданої депутатом Михайлівської селищної ради, вбачається, що останній за час проживання на території селищної ради зарекомендував себе позитивно. Навчається на 2 курсі в ВПУ-52 смт.Михайлівка. За місцем проживання характеризується як порядна, відповідальна людина. Принциповий, спокійний, врівноважений. Алкогольні напої та наркотичні речовини не вживає. Михайлівська селищна рада компроментуючими матеріалами стосовно ОСОБА_6 не володіє (а.с. 30).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що позивач за первісним позовом є її донькою, яка в 16 років народила дитину від відповідача ОСОБА_2 і почала проживати з ним в будинку його батьків. Сімейне життя у сторін не склалося, через сварки та образи донька разом з дитиною повернулася додому, а через деякий час почала зустрічатися з ОСОБА_6 На теперішній час донька з дитиною проживає з цивільним чоловіком та його матірю. Умови проживання хоч і мінімальні, проте задовільні. Батько дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає. Донька належним чином доглядає свою дитину, в новій сімї добрі стосунки, що сприяє вихованню дитини.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що з 2018 року він з ОСОБА_1 перебуває у фактичних шлюбних відносинах, які вони мають намір оформити офіційно. Разом з дитиною ОСОБА_1 вони проживають в будинку його матері в с. Тимошівка. Дійсно в зазначеному будинку не було 3 місяця світла через відключення. Після сплати штрафу (приблизно 30 000 грн) електропостачання відновилося. Умови проживання задовільні, дитина має все необхідне для життя та розвитку. Догляд за дитиною здійснює ОСОБА_1, в сімї гарні взаємовідносини. З батьком дитини ОСОБА_2 в нього неприязні стосунки, оскільки останній провокує його та ОСОБА_1 на сварку. ОСОБА_6 навчається і працює, щоб матеріально забезпечити свою сімю, батько дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 від 13.12.2018 року, складеного депутатом Михайлівської селищної ради встановлено, що будинок нової побудови на потирі житлові кімнати з кухнею. Опалення газове. Будинок зі зручностями. Є всі необхідні меблі та предмети побуту. З побутової техніки телевізор, пральна машинка, компютер, холодильник, інше. Житлово побутові умови та санітарний стан помешкання задовільний. У дворі є господарчі будівлі: гараж, літня кухня, сараї. При дворі є земельна ділянка, площею 0,60 га, де вирощують овочі для власних потреб. ОСОБА_2 разом з батьком займається веденням особистого селянського господарства, самостійно обробляють власні земельні паї, мають чимало сільськогосподарської техніки. Сімя ОСОБА_2 матеріально забезпечена. Люди працьовиті, уміло ведуть своє господарство. За місцем проживання характеризуються позитивно. Людяні, привітні, відповідальні та зважені у своїх діях (а.с. 19 звор. бік).

З довідки характеристики на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, вбачається, що за час проживання на території Михайлівської селищної ради він зарекомендував себе позитивно. Проживає разом з батьками. Займається веденням особистого селянського господарства. Матеріально забезпечений. За характером спокійний, врівноважений. Завжди ввічливий, привітний, тактовний, працьовитий, товариський. Користується повагою та авторитетом серед друзів. Спиртними напоями не зловживає. Приводів до правоохоронних органів ніколи не мав. Відгуки мешканців селища щодо способу його життя, сімю лише позитивні. Михайлівська селищна рада компроментуючими матеріалами стосовно ОСОБА_2 не володіє (а.с. 20).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що колишня невістка ОСОБА_1 не має матеріальної можливості забезпечити дитину, тому місце її проживання слід визначити з батьком, догляд за дитиною буде здійснювати його дружина. Його родина є більш матеріально забезпеченою, умови проживання в них кращі. Коли батько бере дитину на вихідні, його сімя купує дитині все, що вона забажає. Речі та іграшки дитини ОСОБА_1 вони не передають, оскільки дитина користується ними під час чергового візиту. Колишня невістка ОСОБА_1 була зареєстрована в його будинку, проте на теперішній час добровільно знялася з обліку.

З висновку органу опіки та піклування Михайлівської районної державної адімінстрації від 04.02.2019 року № 02-34/0062 вбачається, що враховуючи стать та вік малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, доцільно залишити місце її проживання з матірю (а.с. 42).

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, закріплений і в ч. 2 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення належних умов для цього.

Згідно з ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, дитина повинна бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними актами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності із вимогами ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із вимогами ч. 1-2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності із ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с. Тимошівка, вул. Маяковського, 116 в сімї її співмешканця ОСОБА_6 З наданих доказів в судовому засіданні встановлено, що умови для проживання за вказаною адресою є задовільні. Доказів того, що мати дитини - ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обовязки по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перешкоджає батьку дитини в участі в її вихованні, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, проживання ОСОБА_1 в умовах матеріально гірших, ніж у батька, але задовільних для проживання дитини, не є підставами для визначення місця проживання дитини разом з ОСОБА_2, у звязку з чим в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

В судовому засіданні судом встановлено, що батько дитини - ОСОБА_2 в матеріальному утриманні дитини участі не бере, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, отримує дохід від особистого селянського господарства, у звязку з чим суд, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, батька, вважає необхідним задовольнити первісну позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 84, 141, 153, 160, 163, 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10. вул. Маяковського, 116, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за фактичним місцем проживання батька за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт.Михайлівка, вул. Українська, 77 та стягнення аліментів на його користь відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, у прибуток держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у розмірі місячної плати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_11