Справа № 347/853/18
Провадження № 22-ц/4808/497/19
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2019 року під головуванням судді Гордія В.І. у м. Косів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору.

Позовні вимоги мотивував тим, що 12 листопада 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали спадковий договір, який було нотаріально посвідчено. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобовязувалась виконувати передбачені в ньому розпорядження позивача і після його смерті набуде права власності на належне йому майно, а саме : ? частку житлового будинку №9 по вул. Збінського у с. Рожнів Косівського району Івано-Франківської області та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1789 га, що знаходиться за цією ж адресою.

Згідно з договором ОСОБА_4 зобовязувалась забезпечувати проведення прибирання житлового будинку по мірі необхідності, забезпечувати купівлю ліків та забезпечити медичну допомогу у випадку захворювання позивача за рахунок своїх власних коштів, відвідувати позивача у випадку влаштування його до лікарні.

Взяті на себе зобовязання відповідач не виконувала, оскільки виїхала на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. На листи ОСОБА_3 про необхідність прибирання житлового будинку не відповідала, не забезпечувала купівлю ліків позивачу і медичну допомогу за свої кошти. Фактично ОСОБА_4 відмовилась виконувати взяті на себе зобовязання, визначені спадковим договором.

Одного разу позивач повернувся до будинку у с. Рожнів і не зміг потрапити до нього, оскільки відповідач забрала ключі від замків вхідних дверей. У звязку з цим він звертався із письмовою заявою до Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Рішенням Косівського районного суду від 28 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 на рішення суду подав апеляційну скаргу в якій вказує, що воно є незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не виконує та не може виконувати взяті на себе зобовязання по прибиранню житлового будинку, оскільки переїхала на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, де проживає по даний час.

Апелянт неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати умови договору, прибрати будинок і забезпечити його необхідними ліками за свій рахунок. Проте такі прохання відповідачем були проігноровані та відповіді на них апелянт не отримав.

ОСОБА_3 стверджує, що був побитий чоловіком ОСОБА_4, внаслідок чого потрапив у травматичний пункт, що підтверджується довідкою № 918 та записами лікаря-невропатолога. Однак відповідач відмовилась купувати йому ліки.

Крім того, 07 вересня 2017 року апелянт потрапив до Коломийської ЦРЛ Івано-Франківської області, що підтверджується листком непрацездатності. Телефоном та рекомендованими листами він повідомляв про це ОСОБА_4, однак остання не лише не відвідала його хворого, але й відмовилась купувати йому ліки.

Апелянт стверджує, що приїхавши додому в с. Рожнів, не зміг потрапити до свого будинку, тому що відповідач зачинила двері та забрала ключі. У звязку з цим 04.05.2017 позивач був змушений звернутися із заявою до Косівського ВП ГУНП. За результатом звернення Косівським ВП надано висновок від 19.05.2017 року.

ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм процесуального права, що полягали в недотриманні принципу верховенства права, порушенні засад справедливості, неупередженості та своєчасності при розгляді справи судом.

Просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким його позов задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу в якому вказує на її безпідставність і вважає, що вона не підлягає до задоволення. Укладаючи вказаний договір, вона добре розуміла зміст зобовязань, які має виконувати відповідно до умов договору та наслідки їх невиконання.

Листів апелянта з проханнями прибрати будинок відповідач не отримувала. Крім того, вважає дії апелянта заздалегідь спланованими та направленими на його намагання без належних підстав розірвати спадковий договір. Позивач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується його заявою до Косівського ВП ГУНП від 04.05.2017, а тому не може стверджувати та надати належні докази невиконання відповідачем взятих на неї зобовязань по прибиранню житлового будинку.

Позивач змінив замки у будинку, що було виявлено відповідачем 11.07.2017р. і свідчить про його намагання чинити їй перешкоди у доступі до будинку. У звязку із цим ОСОБА_4 зверталась із заявою до Косівського ВП ГУНП.

Щодо захворювання позивача та перебування його в Коломийській ЦРЛ Івано-Франківської області з діагнозом гіпертонічна хвороба 1-2 ст., то такі твердження направлені на введення суду в оману. КНП «Коломийська ЦРЛ» Коломийської районної ради 14.01.2019 на адвокатський запит надала інформацію з якої вбачається, що ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в Коломийській ЦРЛ з 07.09.2017 по даний час не перебував. Будь-яких листів з підтвердженням витрат апелянта на медичну допомогу та лікування відповідач не отримувала. Єдине, що нею отримано, це електронне повідомлення від 16.09.2017 з проханням позивача відвідати його в лікарні та придбати йому ліки. Дане повідомлення було відправлено з поштового відділення Київ-1, коли позивач начебто перебував на лікуванні в Коломийській ЦРЛ з 07.09.2017 по 15.09.2017р. Після отримання повідомлення вона зателефонувала ОСОБА_3 з проханням надати рекомендації лікарів та список необхідних лікарських препаратів, на що позивач відмовив.

Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення її без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 12.11.2016 року було укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_5 за реєстраційним № 788, що стверджується копією договору (а.с.8-10).

Відповідно до умов п.1.1. даного договору ОСОБА_4, як набувач, зобовязується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача за життя ОСОБА_3, і в разі його смерті, набуває право власності на майно відчужувача, а саме: 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1789 га, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, село Рожнів, вулиця Збінського, 9.

Пунктом 3.1 оскаржуваного договору передбачено розпорядження відчужувача ОСОБА_3, які зобовязується виконувати набувач ОСОБА_4, зокрема :

- забезпечувати проведення прибирання житлового будинку по мірі необхідності;

- забезпечувати купівлю відчужувачу ліків та забезпечити йому медичну допомогу у випадку захворювання за рахунок своїх власних коштів;

- відвідувати відчужувача у випадку влаштування його до лікарні;

- поховати відчужувача у разі його смерті.

Як передбачено ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 1302 та ст. 1306 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь-кого з подружжя. Спадковим договором може бути встановлено, що в разі смерті одного з подружжя спадщина переходить до другого, а в разі смерті другого з подружжя його майно переходить до набувача за договором.

Умови та підстави розірвання спадкового договору передбачено ст. 1308 ЦК України, зокрема, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

На підтвердження своїх вимог позивач долучив до позовної заяви копії листів, направлених ним ОСОБА_4 із вимогами щодо прибирання житлового будинку та прилеглої до будинку території. Також він долучив листи-повідомлення про його стан здоровя і вимогу про необхідність проходження медичних обстежень та курсів лікування, вартість яких слід оплатити відповідачу (а.с.11-17). Позивачем проставлено дати тільки у двох листах від 07.06.2017 та 03.07.2017 (а.с.11,12), у інших листах дата їх написання не зазначена.

Суд першої інстанції правильно в оскаржуваному рішення зазначив, що в матеріалах справи містяться дані про отримання відповідачем ОСОБА_4М лише одного листа позивача від 14.09.2017 (а.с.22-23). Доказів щодо отримання ОСОБА_4 решти листів із розпорядженнями ОСОБА_3 суду першої інстанції не надано. Написання даних листів позивачем, без їх належного вручення чи доведення до відома відповідачу, не стверджує про умисне невиконання його розпоряджень відповідачем.

Крім того, заява позивача до Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківські області, яка зареєстрована 04.05.2017 (а.с.26) вказує тільки на виявлення позивачем відсутності ключів від житлового будинку по вул. Збінського, 9 в с. Рожнів, а не на умисне приховування ключів від нього відповідачем ОСОБА_4 Результати розгляду даної заяви виражені у висновку старшого дільничного офіцера поліції Косівського ВП ГУНП (а.с.27), в якому чітко вказано, що як ОСОБА_4, так і ОСОБА_3 не є постійними жителями в с. Рожнів, вул. Збінського, 9, Косівського району і проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, час від часу навідуючись у дане господарство.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що жодного із розпоряджень, перелічених у п. 3.1 спадкового договору, ОСОБА_4 не було порушено, наслідком чого може бути розірваний спадковий договір.

Твердженням позивача щодо невідвідування його відповідачкою під час його перебування на лікуванні у Коломийській ЦРЛ суд першої інстанції дав належну правову оцінку, визнавши їх необґрунтованими і такими, що заявлені відповідачу після закінчення ним лікування, тому була відсутня потреба у його відвідуванні у лікувальному закладі. З такими доводами погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

В матеріалах справи не міститься доказів призначення позивачу лікарських засобів, необхідних під час його лікування чи рекомендацій лікарів щодо проходження ним спеціальних медичних обстежень для встановлення діагнозу чи причин захворювання. Тому посилання апелянта на невідповідність висновків суду наданим доказам у справі не можуть братися до уваги апеляційним судом.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості рішення суду і підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 березня 2019 року.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: В.А. Девляшевський

ОСОБА_6