Справа № 476/1016/19
Провадження № 2/476/322/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2019 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання

В С Т А Н О В И В :

11.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є її батьком. На даний час вона досягла повноліття та навчається на ІІІ курсі комунального вищого навчального закладу "Новобузький педагогічний коледж" за денною формою навчання на бюджетній основі шкільного відділення. Проте, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, витрати пов`язані з навчальним процесом, проживанням, проїздом, харчуванням несе її мати ОСОБА_4

Посилаючись на те, що у відповідності до ст. 199 СК України відповідач зобов`язаний надавати їй матеріальну допомогу, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, у вказаній заяві позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 грн. щомісяця не має можливості у зв`язку зі своїм матеріальним становищем, проте, цілком усвідомлює свій обов`язок щодо утримання доньки, тому просив суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки на період її навчання у розмірі 1200 грн.

Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 вищевказаної статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 4).

З 01.09.2019 року ОСОБА_1 є студенткою ІІІ курсу комунального вищого навчального закладу "Новобузький педагогічний коледж" за денною формою навчання на бюджетній основі шкільного відділення, термін навчання до 01.07.2021 року (а. с.7).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не працює, доходів не отримує, тобто потребує матеріальної допомоги від батьків.

Всі витрати матеріального характеру на утримання позивачки, що зумовлені потребами у оплаті за проїзд, проживання, одязі, продуктів харчування, засобів гігієни здійснює її мати ОСОБА_4 .

Суд вважає, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання доньки нарівні із її матір`ю та забезпечувати її гідний рівень життя доньки.

Так, як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст.182 СК України, п.п.3 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач не надав суду інформації про свій стан здоров`я та матеріальний стан.

Проте, надав до суду довідки ТОВ Агрофірма "Атіка" від 01.08.2019 року за вих. №144 та ТОВ ТД "Дункан Ойл" від 05.12.2019 року за вих. №71, з яких слідує, що із заробітної плати відповідача систематично утримувались та перераховувались аліменти до досягнення донькою повноліття на рахунок Єланецького РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області (а. с.24-25).

Тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач є працездатним, не надав суду інформації про наявність у нього інших дітей чи утриманців, перебування на обліку у РЦЗ як безробітного чи інших обставин, які перешкоджають сплачувати аліменти на утримання доньки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з 11.11.2019 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Під час подачі позовної заяви позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1200 (тисячу двісті) грн. щомісяця, починаючи з 11.11.2019 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова