ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/2247/19
Провадження № 22-ц/4820/1964/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю представника боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2019 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог подання

У серпні 2019 року виконуючий обов`язки начальника відділу головний державний виконавець Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Вовнянко Д.Л. (далі державний виконавець) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець зазначив, що ним здійснюється зведене виконавче провадження №59764779 з примусового виконання:

- дублікату виконавчого листа Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області №2-1297/11 від 22 січня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокристал» (далі ТОВ «Автокристал») 223 206 грн 71 коп. боргу за кредитним договором і судових витрат;

- вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області №Ф-855-56-У від 21 лютого 2019 року про сплату ОСОБА_2 18 276 грн 72 коп. боргу (недоїмки);

- постанови Управління патрульної поліції у Волинській області №1153345 від 16 травня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 у дохід держави 510 грн штрафу;

- постанови Управління патрульної поліції у Хмельницькій області №924461 від 25 січня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 у дохід держави 850 грн штрафу.

ОСОБА_2 ухиляється від виконання названих рішень, зокрема він не сплачує присуджені кошти, не з`являється на виклики державного виконавця та змінив місце проживання, приховує своє майно і доходи.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2019 року подання державного виконавця задоволено.

ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього вказаними виконавчими документами.

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішень, а тому до нього слід застосувати такий захід забезпечення виконання як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт ухилення ОСОБА_2 від виконання рішень не доведено, а суд не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про те, що мають місце підстави для обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «Автокристал» і Старокостянтинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вказуючи на її законність та обґрунтованість.

Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області не висловило своєї думки щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») 221 386 грн 71 коп. боргу за кредитним договором, 1 700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2018 року замінено стягувача, ПАТ «Дельта Банк», на його правонаступника ТОВ «Автокристал».

На підставі дубліката виконавчого листа №2-1297/11 від 22 січня 2019 року, виданого судом першої інстанції за вказаним рішенням, державний виконавець постановою від 7 лютого 2019 року відкрив виконавче провадження №58321174.

Постановою державного виконавця від 4 квітня 2019 року замінено стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Автокристал».

Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області надіслало ОСОБА_2 вимогу №Ф-855-56-У від 21 лютого 2019 року про сплату 18 276 грн 72 коп. боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на обов`язкове державне соціальне страхування.

На підставі цієї вимоги державний виконавець постановою від 2 серпня 2019 року відкрив виконавче провадження №59701110.

Постановою Управління патрульної поліції у Хмельницькій області №924461 від 25 січня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді 425 грн штрафу. Згідно з ч. 2 ст. 308 цього Кодексу на ОСОБА_2 накладено штраф у подвійному розмірі 850 грн.

На підставі цієї постанови державний виконавець постановою від 8 липня 2019 року відкрив виконавче провадження №58288533.

Постановою Управління патрульної поліції у Волинській області №1153345 від 16 травня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді 255 грн штрафу. Згідно з ч. 2 ст. 308 цього Кодексу на ОСОБА_2 накладено штраф у подвійному розмірі 510 грн.

На підставі цієї постанови державний виконавець постановою від 8 липня 2019 року відкрив виконавче провадження №59485087.

Постановою державного виконавця від 8 серпня 2019 року вказані виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження №59764779.

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_2 не сплачує добровільно кошти за судовими рішеннями, не з`являється на виклики державного виконавця, не подав державному виконавцю декларацію про свої доходи та майно.

ОСОБА_2 систематично виїжджає за кордон, однак, він приховує свій заробіток і не погашає борг. На теперішній час рішення про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів залишаються невиконаними.

Докази у справі достовірно та об`єктивно вказують на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішеннями.

Давши належну оцінку цим доказам, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що подання державного виконавця є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Посилання ОСОБА_2 на недоведеність факту його ухилення від виконання рішень та відсутність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України не відповідають нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Добровільна сплата ОСОБА_2 9 жовтня 2019 року, тобто після постановлення судом першої інстанції ухвали про обмеження боржника у праві виїзду за кордон, штрафів за виконавчими провадження №58288533 та №59485087 не спростовує факт його ухилення від виконання рішень, які підлягали примусовому виконанню.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2019 року про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 5 грудня 2019 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.М. Костенко

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції Андрощук Є.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 81