н/п 2-о/490/123/2019 Справа № 490/4412/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого у справі, судді - Гуденко О.А.,

при секретарі - Дудник Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю до часу відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона починаючи з 2012 року мешкала зі спадкодавцем за однією адресою, а у 2013 році на спільні кошти вони придбали інше житло, куди переїхали та продовжували мешкати до моменту смерті ОСОБА_3 . За увесь час проживання заявниця зі спадкодавцем була пов`язана спільним побутом, мала з останнім спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, вела спільне господарство, при цьому заробляла та накопичувала грошові кошти, які спільно з спадкодавцем й витрачала на різноманітні побутові справи (закупівля продуктів харчування, сезонного одягу та ліків, санітарний ремонт та подальше утримання квартири, сплата комунальних платежів тощо), заявниця як і спадкодавець підтримувати та піклуватись один про одного, як у моральному так і у матеріальному сенсі. Після смерті спадкодавця, заявниця, відповідно до ч. 3 ст. 749 ЦК України похоронила спадкодавця, справила йому девятини та сороковини, до того ж доглядає за могилою спадкодавця, продовжує мешкати у спільній квартирі та сплачувати всі необхідні комунальні платежі. Тобто заявниця зі спадкодавцем були чоловіком і дружиною, хоча й без реєстрації шлюбу, проте зі всіма необхідними для критерію «сім`ї» взаємними правами та обов`язками. Спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця вона прийняла відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом написання відповідної заяви до нотаріуса, у строк встановлений чинним законодавством. Проте, нотаріусом було відмовлено у заведенні спадкової справи/видачі свідоцтва про право на спадщину, та відповідною постановою рекомендовано звернутись до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. За вищевикладеного заявниця просила встановити факт постійного (не менше 5 років) проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до часу відкриття спадщини, починаючи з 2012 року.

Заявник надав суду заяву, в якій просила розглядати подану нею заяву у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Представник заявника в останнє судове засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Заінтересована особа надала суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Також суду пояснив, що заявник більше 5 років проживала з ОСОБА_3 в одній квартирі, був спільний бюджет, піклувалися та підтримували один одного, а він сам не мав і не має наміру звертатися за отриманням спадщини у вигляді цієї квартири.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та викладені у заявах позиції учасників справи, вислухавши показання допитаних в судовому засіданні свідків, суд дійшов до наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб,визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До зазначеної черги спадкоємців може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру від 19.11.2018 р., ОСОБА_1 сплатила 7000,00 грн. ритуальних послуг на поховання ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ММНО Димова О.С. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , проте постановою від 08.04.2019 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів того, що остання постійно ( не менше 5 років) проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сімєю до часу відкриття спадщини.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ММНО Димова О.С. №348/01-16 від 15.10.2019 р., після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України спадкова справа не заводилась.

Допитані у судовому засіданні, в якості свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є суідами та близькими друзями ОСОБА_3 , підтвердили факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини та зазначили, що заявниця з 2012 року проживала із ОСОБА_3 за місцем його мешкання однією сім`єю , вони вели спільне господарство, були пов`язані між собою спільним побутом, мали спільний бюджет, всі сприймали їх як одну родину, як чоловіка та жінку. Після смерті спадкодавця заявниця продовжує самостійно мешкати у квартирі спадкодавця, житло утримує у належному стані.

У постанові КЦС ВС від 21.03.2019 по справі № 461/4689/15-ц; провадження № 61-43735св18 та постанові КЦС ВС від 12.08.2019 по справі № 521/16365/15; провадження № 61-28987св18, з посиланням на п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає доведеним належними та допустими доказами факт спільного проживання заявниці зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю з 2012 року і по день його смерті , а також зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення цього факту та від нього залежить реалізація заявницею свого майнового права, а за такого заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено заявником при подачі заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 315, 319, 354-356 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 11 листопада 2019 року

Суддя Гуденко О.А.