Справа № 485/1625/18
Провадження № 2/485/247/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Позовну заяву мотивує тим, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області розірваний у 2009 році. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом з дитинства. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу). На теперішній час донька навчається за контрактом на денній формі 3 курсу Херсонського базового медичного коледжу Херсонської обласної ради на спеціальності «сестринська справа», у звязку з чим потребує додаткових витрат. За рік навчання доньки 2017-2018 позивачем сплачено 13150,00грн., половина з яких стягнута рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області у 2018 році, але нею за навчання було доплачено ще 900 грн. Крім того, за навчання за період 2018-2019 нею сплачено 14950,00грн. Крім того, за наступний навчальний рік 2019-2020 вона має сплатити 14950,00грн. Оскільки відповідач добровільно не приймає участі у додаткових витратах на навчання дитини, з посиланням на ст.185 СК України, просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 15400грн.

У судове засідання сторони не з»явилися.

Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач також подав заяву про cлухання справи у його відсутність. Заперечуючи проти позову, у своємі відзиві відповідач зазначив, що за рішенням суду від 14.04.2018 року він вже сплачує додаткові витрати за навчання доньки у 2018 році, відповідно до наданих позивачем квитанцій нею сплачено за навчання доньки 14950 грн. за 2018 рік, тобто також із тих коштів, що були присуджені з нього попереднім судовим рішенням, інших фактичних витрат позивач не понесла, стягнення майбутніх витрат за навчання можливо шляхом подання позову про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, оскільки 19.12.2018 року доньці виповнюється 18 років, достовірно не встановлено, що дочка продовжуватиме навчання, зазначає, що позивачка також рівною мірою повинна нести витрати на утримання дитини, крім того, він має іншу дитину та сім»ю, натомність з нього утримуються аліменти, що перевищують 50% заробітку. За викладених обставин, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних доказів.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з .ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії 1-ФП №105650, виданого 26 грудня 2000 року Павлівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за актовим записом №17 від 26 грудня 2000 року (а.с.6).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи №5820, виданої 01 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області, Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4834- від 01 вересня 2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована разом з матірю ОСОБА_1 по вул.Гетьмана Сагайдачного, 120, в м.Снігурівка Миколаївської області (а.с.7,8).

За рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2012 року відповідача зобов»язано до сплати аліментів на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 січня 2012 року й до повноліття дитини.

З 01 вересня 2016 року ОСОБА_3 є студентом 3 курсу денного відділення контрактної форми навчання Херсонського базового медичного коледжу Херсонської обласної ради та навчається за спеціальністю «сестринська справа»; строк навчання до 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою директора коледжу від 04 вересня 2018 року №418 (а.с.11).

Відповідно до копії типового договору від 15 серпня 2016 року №155 та додаткової угоди №115 від 01 вересня 2017 року загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання становить 51150,00грн. (а.с.9-10); замовник вносить плату безготівково на рахунок навчального закладу кожного семестру у сумі 7475,00грн. до 15.09 та 15.02 щорічно (п.10 Угоди). Згідно до копії квитанцій від 05 червня 2018 року, 29 серпня 2018 року та 27 вересня 2018 року позивачем за навчання доньки сплачено всього 15850,00грн. (7475+7475+900) (а.с.9,10, 12).

Згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сумі 6575 грн., що, як слідує із даного рішення є половиною фактично понесених позивачкою витрат по оплаті за навчання доньки згідно квитанції від 05 вересня 2017 року на суму 13150грн.

Позивач працює у Снігурівській РЦ ПМСД, про що нею надано довідку від 26.09.2018 року за вих.№207/05 (а.с.13), її заробітна плата у середньому становить 6062,72грн.

Відповідач зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить копія його паспорту серії ЕО №856181, виданого 20 липня 2000 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, довідка Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 08 листопада 2018 року та має такий склад сімї: ОСОБА_4 співмешканка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, син.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ФП №283272, виданого повторно Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №49, 02 березня 2018 року (а.с.34) батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_2.

Як встановлено рішенням Снігурівського районного суду від 18 квітня 2018 року ОСОБА_2 працює охоронцем у Філії «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» та отримує середній заробіток 7559,49 грн., після відрахувань по аліментам - 5125,33грн.

Відповідно до довідки №1350 від 08 листопада 2018 року Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_2 на території Павлівської сільської ради земельної ділянки (паю) не має, підсобного господарства не веде.

19 грудня 2018 року донька сторін ОСОБА_3 досягла повноліття.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як визначено ст..185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (ухвала Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 року № 6-20478св09).

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181,182 СК України. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи те, що позивач суду довела факт понесення нею додаткових витрат на утримання дитини представленими квитанціями по оплаті за навчання за 2017-2018 навчальний рік додатково у сумі 900 грн., та за 2018-2019 навчальний рік у сумі 14950 грн., а всього 15 850 грн., суд, виходячи з рівного обов»язку батьків по утриманню дітей, майнового стану сторін, приходить до висновку про стягнення половини вказаної суми з відповідача, що становить 7925грн.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення витрат по оплаті за навчання наперед за 2019-2020 рік, не підлягає до задоволення, оскільки в даному випадку позивач таких витрат ще не понесла, а потребу у таких витратах позивач обґрунтовує у позові про стягнення аліментів на дитину, що подовжує навчання, який перебуває на розгляді у суді.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини підлягають до задоволення частково, у частині стягнення фактично понесених витрат у сумі 7925грн.

Суд на підставі ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, - 7925 грн. (сім тисяч дев»ятсот двадцять п»ять грн.) додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 (сімсот чотири грн.80 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 28.01.2019р.

Суддя