Справа № 148/411/19
Провадження №2/148/367/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

02 грудня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - виконкому Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.02.1989, вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 14.01.2010 у її будинку зареєструвався відповідач. 20.11.2014 відповідач уклав шлюб з ОСОБА_3 та став проживати у с. Носиківка Шаргородського району Віницької робласті. 13.12.2017 шлюб між даними особами було розірвано, однак після розірвання шлюбу вони помирились і відповідач продовжив проживати у зазначеному населеному пункті.

Позивач зверталась до відповідача з проханням добровільно знятись з реєстрації, однак він дане прохання ігнорує.

Наявність реєстрації відповідача у будинку позивача порушує право останньої розпоряджатися своєю власністю - житловим будинком.

В зв`язку з вказаними обставинами позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за вказаною адресою.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення судової повістки, також відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи - виконкому Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний лист, у якому селищна рада просить розгляд справи здійснювати у відсутність її представника, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 10.02.1989 (а.с. 11), позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії домової книги (а.с.15) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 з 14.01.2010.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Носиківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області від 20.11.2014 (а.с. 17), підтверджується реєстрація шлюбу відповідача з ОСОБА_3 . Копіями свідоцтв про народження, виданих 02.02.2015 та 10.03.2016 Носиківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області (а.с. 17-18) підтверджується народження у відповідача дітей. Також відповідно до копії рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.12.2017 (а.с. 19), шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

Згідно довідки Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 79 від 14.01.2019 (а.с. 9), відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зобов`язані зареєструвати місце свого проживання.

Згідно вимог ст.7 названого Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Реєстрація відповідача у будинку позивача перешкоджає останній у здійсненні права користування своїм майном, що суд розцінює як порушення прав позивача, яке підлягає захисту.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник має право на судовий захист свого права власності та на підставі ст. 391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Нормами ст. 71 ЖК УРСР, визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача.

Оскільки, під час розгляду справи не встановлено підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, суд вважає, що є підстави для визнання його особою, що втратила право користування жилим приміщенням, так як він тривалий час, понад п`ять років, у ньому не проживає.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач добровільно не змінив реєстрацію місця свого проживання, суд приходить до висновку, що ним тим самим порушено право власності позивача, а тому, відповідно, позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. ( а.с.1) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1050 грн. (а.с. 22).

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 15, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст.4, 13, 76-81, 141, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - виконкому Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права власності задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати з оплати судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1050 грн. (одна тисяча п`ятдесят гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: