Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1680/19
Провадження № 2/674/718/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

номер справи 674/1680/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Дунаївці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 6083,01 грн.),

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2019 року представник позивача, Кредитної спілки «СуперКредит» м.Київ, звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6083,01 грн., мотивуючи тим, що 20 жовтня 2016 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №СК-46/0062/16/138/06, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 7000,00 грн..

Також 20 жовтня 2016 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір №1 до договору, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що Кредитна спілка «СуперКредит» надає відповідачці транш у розмірі 7000 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 складає 7000 грн. Водночас сторонами у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам.

Позивач виконав умови договору та надав ОСОБА_1 кредит в сумі 7000 грн., а остання його отримала.

Відповідно до п. 3.2 договору, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 66% річних.

Відповідно до п.п. 9 п.2.4 договору, відповідачка зобов`язалася проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в додатковому договорі.

Відповідно до п. 3.4 договору у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених п.3 останнього укладеного сторонами додаткового договору, позивач має право стягувати з відповідачки пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від заборгованості по сплаті суми кредиту.

Відповідно до п.3.7 кредитного договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.

Слід зазначити, що відповідачкою було порушено п. 3 умов додаткового договору №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Кредитним договором.

Зазначене вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору станом на 31.10.2019 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідачки перед позивачем складає 5493,77 грн., з яких: 1715,03 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 1657,52 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 16.06.2018 року по 20.09.2018 року; 2121,22 грн. сума несплаченої пені за період з 16.06.2018 року по 20.09.2018 року.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього кредитного договору.

А також слід зазначити, що відповідно до п. 3.5 кредитного договору позичальник та відповідач домовилися, що строк позовної давності за цим кредитним договором складає 10 ( десять) років.

Також, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 статті 625 ЦК України нарахування три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Враховуючи зазначене, три проценти річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено Кредитним договором.

Отже, у разі неповернення позичальником суми кредиту своєчасно він зобов`язаний сплатити: суму простроченого тіла кредиту, нараховані проценти, відповідно до кредитного договору, три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання.

Така сама позиція викладена у постанові Верховного суду України по справі 6-2129цс16 від 19.10.2016 року.

З огляду на вищезазначене, згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору станом на 31.10.2019 року заборгованість позичальника перед позивачем в цій частині складає 558,24 грн., з яких: 368,34 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 21.05.2017 року по 30.09.2019 року; 121,51 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 21.05.2017 року по 31.10.2019 року; 68,39 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період 16.06.2018 року по 31.10.2019 року.

Оскільки відповідачка належним чином не виконує умови договору, а тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту в загальному розмірі 6052,01 грн., а також судовий збір в розмірі 1921 грн. та 31 грн. витрачених коштів на листування.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у її відсутності не подавала, відзив на позов до суду не направляла.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та з винесення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Судом установлено, що 20.10.2016 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК-46/0062/16/138/06, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн.

20.10.2016 року між позивачем та відповідачкою було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 7000,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №1- 7000,00 грн.

Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою.

Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував кошти в сумі 7000,00 грн., згідно його заяви від 20.10.2016 року на перерахування коштів в сумі 7000,00 грн. на рахунок в ПАТ КБ "Приват-Банк"- підтвердження перерахування платіжне доручення №9260 від 20.10.2016 року.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів річних.

Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця вказаного в додатковому договорі, а також сумами, не меншими, ніж вказані в. п. 3 додаткового договору №1.

Відповідно до п. 3.4. кредитного договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених в п. 3 останнього укладеного сторонами додаткового договору. Позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту.

Відповідно до п.3.6. кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені.

Відповідно до п.3.7. кредитного договору, у випадку якщо відповідач не повернув кредит в строки, зазначені п. 5.1 кредитного договору, то з наступного дня після закінчення строку дії кредитного договору проценти по кредиту продовжують нараховуватись за тією ж ставкою, що вказана в п.3.2 кредитного договору.

Слід також зазначити, що відповідачем було порушено п.3 умов додаткового договору №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором.

Зазначене вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору станом на 31.10.2019 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідачки перед позивачем складає 5493,77 грн., з яких: 1715,03 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 1657,52 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 16.06.2018 року по 20.09.2018 року; 2121,22 грн. сума несплаченої пені за період з 16.06.2018 року по 20.09.2018 року.

Відповідно дост.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ст. ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст.1054 та ч. 1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.

З огляду на вищезазначене, згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору станом на 31.10.2019 року заборгованість позичальника перед позивачем в цій частині складає 558,24 грн., з яких: 368,34 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 21.05.2017 року по 30.09.2019 року; 121,51 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 21.05.2017 року по 31.10.2019 року; 68,39 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період 16.06.2018 року по 31.10.2019 року.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 6052 грн. 01 коп.

Крім того в силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача слід також стягнути понесені судові витрати по справі в сумі 1921 гривень судових витрат.

Суд відмовляє в частині задоволення позову щодо стягнення 31 грн. витрачених коштів на листування, оскільки дане не перебачено чинним законодавством, дана сума не є заборгованістю за кредитним договором та не є судовими витратами відповідно до ст.133 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 509, 525-527, 530, 549, 551, 598, 599, 610, 612, 615, 627, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 141, 263, 265, 279, 281-287 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Кредитної спілки «СуперКредит» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 6083,01 грн.) задовольнити частково.

Стягнути заборгованість за кредитним договором № СК-46/0062/16/138/06 від 20 жовтня 2016 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «СуперКредит» (МФО 380805, , п/р НОМЕР_2 в АТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м.Києві) в розмірі 6052 (шість тисяч п`ятдесят дві) грн. 01 коп., з яких: 1657,52 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 16.06.2018 року по 20.09.2018 року; 2121,22 грн. сума несплаченої пені за період з 16.06.2018 року по 20.09.2018 року; 368,34 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 21.05.2017 року по 30.09.2019 року; 121,51 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 21.05.2017 року по 31.10.2019 року; 68,39 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період 16.06.2018 року по 31.10.2019 року.

В задоволенні позовних вимог про стягнення витрачених коштів на листування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «СуперКредит» (МФО 380805, , п/р НОМЕР_2 в АТ» РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м.Києві) 1921 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Кредитна спілка «СуперКредит» (місцезнаходження: мКиїв пр.П.Григориченка,39б, оф.123, );

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 10 грудня 2019р.

Головуюча:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук