Справа №557/970/16-ц
Провадження №2/557/13/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Пацка Д.В.,

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

за участю представника позивача адвоката Петрука О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру «Рівненська регіональна філія» Хомич Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабинської сільської ради Гощанського району, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру «Рівненська регіональна філія» про відшкодування нанесених збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі Позивач), звернувся до суду з позовом, вказуючи, що після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жовтня 2012 року по даний час він збирає необхідні документи для належного оформлення спадщини у приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Савчук Н.Г. Серед спадкового майна померлої є дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( паї ) на території Бабинської сільської ради Гощанського району ( розмір 2,45 га та 0,15 га - державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 07.12.2000 року, виданого Бабинською сільською радою Гощанського району на загальну площу 2.60 га). Причиною такого довготривалого оформлення спадщини є та обставина, що через недбалість та зловживання службовим становищем окремих посадових осіб Бабинської сільської ради Гощанського району та управління Держгеокадастру в Гощанському районі в період оформлення та виготовлення документів на земельні ділянки ( паї) (за період з 2000 року по 2007 рік ), де розташована земельна ділянка (пай) померлої ОСОБА_2 , було допущено недостовірні дані щодо розмірів земельних ділянок окремих пайовиків.

Окрім того, позивач вказує, що через відмову управління Держгеокадакстру у Гощанському районі в реєстрації державного акту від 07.12.2000 року, через розбіжності у розмірах земельної ділянки, позивач змушений був звернутися до Гощанського районного суду з позовом про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю (припинити право приватної власності на землю) серії ІІІ-РВ № 031465 від 07.12.2000 року, виданого Бабинською сільською радою Гощанського району Рівненської області на ім`я ОСОБА_2 на земельні ділянки: ділянка 1 розміром 2,45 га; ділянка 2 розміром 0,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; а також про визнання права приватної власності на земельну ділянку на території Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області розміром 2.7423 га (рілля: масив № 6 ділянка № 3) для ведення особистого селянського господарства за гр. ОСОБА_1 та визнання права приватної власності на земельну ділянку на території Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області розміром 0.1657 га (кормові угіддя: масив № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 ) для ведення особистого селянського господарства за гр. ОСОБА_1 .

Рішенням Гощанського районного суду від 17.03. 2016 року позов ОСОБА_1 - задоволено, після чого Позивачем було проведено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки розміром 2.7423 га розміром 0.1657 га в управлінні Держгеокадастру у Гощанському районі Рівненської області.

Позивач вказує, що через необхідність звернення до суду та нову реєстрацію права власності на землю ним було понесено вимушені фінансові витрати, тобто через незаконні (протиправні) дії відповідачів він поніс реальні збитки. Серед таких реальних збитків - це: сплачений судовий збір по справі №557/73/16-ц - в сумі 1239.44 грн. ( 487.20 грн. + 7.00 грн. + 737.86 грн. + 7.38 грн. = 1239.44 грн.); сплата податків та зборів під час реєстрації права власності на земельні ділянки 12.04.2016 - в сумі 191 грн. ( 140 грн. + 34 грн. + 10 грн. + 7 грн.).

З урахуванням його права на «упущену вигоду», він вважає, що через протиправні дії і порушення відповідачами його прав на одержання додаткових доходів (рішення Бабинської сільської ради від 15.10.2007 року №324 про погодження технічної документації щодо ОСОБА_2 , на підставі якого за ОСОБА_3 , було закріплено земельну ділянку в масиві № 6 розміром 2.74 га та відсутність належного контролю зі сторони Управління Держземагенства (нині Держгеокадастру) у Гощанському районі), не знаючи свого права на більшу земельну ділянку, він разом з померлою ОСОБА_2 , користувалися земельною ділянкою розміром 2,45 га (на підставі державного акту на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 від 07.12.2000 року, виданого Бабинською сільською радою Гощанського району на загальну площу 2.60 га), тобто на 0.29 га, меншою земельною ділянкою. Це означає, що впродовж 8 років ( 2008-2015 роки) ним не було використано під засіви земельну ділянку загальною площею 2.32 га. ( 0.29 га х 8 = 2.32 га ). Відповідно до листа Головного управління статистики у Рівненській області від 09.09.16 № 10-10/581 на ім`я адвоката ОСОБА_4 , середня врожайність зернових в Гощанському районі складає 44.0 центнера з гектара, середня ціна реалізації зернових 188 грн., а тому він не отримав доходи на загальну суму 19 195 грн., 44 ц х 2,32 га = 102.1 ц; 188 грн. х 102.l ц = 19 195 грн.). З урахуванням строку позовної давності - 3 роки, загальна сума «упущеної вигоди» складає 7198 грн. ( 9195 грн. : 8) х 3 = 7198 грн. ( копія листа від 09.09.16 - додається).

Крім реальної шкоди та упущеної вигоди, вказує, що він внаслідок незаконних дій відповідачів, зазнав моральну шкоду. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів». Як позивач він вважає, що через протиправну поведінку відповідачів: Бабинської сільської ради та Управління Держгеокадастру у Гощанському районі ), він впродовж більше 3 років не мав можливості оформити спадщину після смерті моєї матері - ОСОБА_2 . Для цього позивач вказує, що йому десятки разів необхідно було звертатися як усно, так письмово до правоохоронних та контролюючих органів, а також звертатися до суду про захист порушених прав. Такі вимушені дії забрали в нього дуже багато часу, вказує, що отримував неодноразові приниження зі сторони окремих посадових осіб ( через - необхідність письмових та усних звернень), вказує, що це також вплинуло на його фізичний стан (стан здоров`я ) - у зв`язку з чим він отримав і продовжує отримувати душевні страждання. Причиною отримання ним до даного часу душевних страждань є також та обставина, що при виготовленні нової технічної документації керівництво Рівненської філії ДП «ДЗК» виготовляє йому нову технічну документацію на землю безоплатно, але він при цьому відмовляється від попередньої ділянки кормових угідь і йому виділяють іншу ділянку (масив №25, ділянки №6).

А тому, Позивач відповідно до уточненої позовної заяви, просить стягнути загальну суму нанесеної йому шкоди, яку оцінює в 90 000 грн. Таким чином, загальна сума нанесених збитків складає 98 628.44 грн., що складається 1430.44 грн. нанесених збитків (реальної шкоди), 7198, 00 грн. (упущена вигода); 90 000 грн. моральна шкода, та сплачений судовий збір в розмірі 1929.20 грн.

Справа перебувала у провадженні ОСОБА_5 , який прийняв її до розгляду ухвалою від 13.10.2016 року.

Ухвалою суду 02.02.2017 року залучено у якості співвідповідача Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Рівненської регіональної філії до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Бабинської сільської ради Гощанського району та управління Держгеокадастру у Гощанському районі Рівненської області про відшкодування нанесених збитків та моральної шкоди.

13.04.2017 року ухвалою суду замінено відповідача по справі - Управління Держгеокадастру в Гощанському районі на Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області.

24.04.2017 року суддею Пацком Д.В. припинено повноваження судді Гощанського районного суду із здійснення правосуддя, у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку призначення на цю посаду, тому було проведено повторний автоматизований розподіл даної справи і справа була розділена судді Чорноус Л.І.

Справа згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справу поділено судді Чорноус Л.І., яка 18.05.2017 року відкрила провадження у справі і призначила її до судового розгляду. Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2017 №2554/01/15/17 ОСОБА_6 звільнено з посади судді Гощанського районного суду Рівненської області у відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2018 року справа передана на розгляд судді Пацку Д.В.

Слід зазначити, що 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України № 6232 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Так в п. 9 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції 15 грудня 2017 року зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, розгляд даної справи після 15.12.2018 року здійснено відповідно до приписів нової редакції ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні позові вимоги підтримав з підстав наведених в уточнені позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Петрук О.В., в судовому засіданні позові вимоги підтримав повністю з підстав наведених в уточнені позовній заяві, просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Бабинської сільської ради Лазарчук Ю.А. в задоволенні позову просив відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог, підтримав раніше подані заперечення. Вказав, що позивач не навів жодних обґрунтувань, щодо протиправності вини сільської ради у завданих збитках та моральній шкоді, умисної вини осіб сільської ради не встановлено, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Максимчук В.П. в задоволенні позову просив відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог, підтримав раніше подані заперечення. Вказав, що позивач не навів жодних обґрунтувань, щодо протиправності вини Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області у завданих збитках та моральній шкоді, умисної вини будь-яких осіб не встановлено, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача - Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру «Рівненська регіональна філія» Хомич Т.М. (надалі Філія) в задоволенні позову просила відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог. Зокрема у відзиві вказано, що не погоджується з позовними вимогами позивача, так як у матеріалах позову позивач не навів жодних обґрунтувань, щодо протиправності вини Філії у завданих збитках та моральній шкоді. Зокрема, позивач в позові вказує, що розходження в площах земельних ділянок відбулось тому, що в списках співвласників земельних паїв, які були подані Бабнською сільською радою в 2007 році в Гощанському районному відділі Рівненської регіональної філії Центру ДЗК та Гощанської РДА для виготовлення нової технічної документації з розпаювання земель КСП «Перемога» та видачі нових державних актів з кадастровими номерами та державною реєстрацією, не були включені власники паїв (більше 20 осіб), які отримали державні акти старого зразка, що підтверджує відсутність вини Філії.

Вказує, що повноваження ліцензованої землевпорядної організації, вичерпуються виконанням спеціальної технічної роботи на підставі вихідних даних, необхідних для виконання роботи землеустрою, які надаються замовником робіт.

Також, представник Філії вказує, що не зрозумілим і таким, що суперечить засадам логіки, розумності, твердження позивача проте, що причиною отримання ним душевних страждань стало безоплатне виготовлення Рівненською регіональною філією Центру ДЗК для нього нової технічної документації на підставі якої він зміг виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки, що жодним чином не могло завдати матеріальної та моральної шкоди.

Тому, на підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 2.7423 га, рілля: масив №6 ділянка №3, для ведення особистого селянського господарства та на земельну ділянку, площею 0.1657 га, кормові угіддя: масив № НОМЕР_2 , ділянка №6 для ведення особистого селянського господарства, на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 27.03.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Даним рішенням суду, яке набрало законної сили 28.03.2016 року, було встановлено, що рішенням Бабинської сільської ради № 66 від 28.02.2000 передано у приватну власність земельні часки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва жителю с. Бабин ОСОБА_2 , видано державний акт.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 свідоцтво про смерть НОМЕР_4 від 04.07.2012 року. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Савчук Н.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , з жовтня 2012 року Позивач оформлював спадщину у приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Савчук Н.Г. Серед спадкового майна померлої є дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї) на території Бабинської сільської ради Гощанського району (попередній розмір 2,45 га та 0,15 га - державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 07.12.2000 року).

25.10.2012 року приватний нотаріус Савчук Н.Г. звернулася з листом до управління Держкомзему у Гощанському районі Рівненської області про надання витягу з Поземельної книги про правовий статус та спеціальні обмеження на земельну ділянку, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 - розміром 2,60 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( Державний акт серії ІІІ-РВ № 031465 від 07.12.2000 р. Бабинською сільською радою). Проте до даного часу управління Держкомзему в Гощанському районі відповідного документу для приватного нотаріуса Савчук Н.Г. - не надало.

14.12.2015 року приватний нотаріус Савчук Н.Г. дала відповідь на адвокатський запит адвокату Петруку О.В. від 12.12.2015 в якому зазначено: «Нотаріальні дії щодо оформлення спадщини гр. ОСОБА_1 в частині оформлення права власності на земельні ділянки (паї) померлої ОСОБА_2 - не вчинялися: свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Спадкоємцем не надано Витягів з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельні ділянки або витягів з Поземельної книги».

На адвокатський запит від 12.12.2015 року Управління Держгеокадастру у Гощанському районі Рівненської області надіслало відповідь в якому вказується причина відмови у реєстрації земельних ділянок Державним кадастровим реєстратором УДГК у Гощанському районі, а саме: - розбіжність площ земельних ділянок 2.7423 га та 0.1657 га згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 на території Бабинської сільської ради Гощанського району , розробленої 22.07.2015 року Рівненською філією ДП «Центр ДЗК» - з площами 2.45 га та 0,15 га відповідно державному акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ № 031465, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1522 від 07.02.2000 року виданого спадкодавцю ОСОБА_2 ; - невідповідність Проекту організації земельних масивів Бабинської сільської ради Гощанського району, розробленого Рівненською регіональною філією ДП «Центр ДЗК», зокрема масивів №6 ( рілля) та № 26 (сіножаті), даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даних кадастрових карт (планів) (пункту 1 статті 74 Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру»).

З даного питання Державним кадастровим реєстратором УДГК у Гощанському районі року винесено рішення №РВ -015 та № РВ-015 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Для завершення виготовлення технічної документації судом визнано державний акт померлої ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 07.12.2000 року - недійсним та визначено право приватної власності на землю згідно технічної документації на ім`я позивача - ОСОБА_1 , оскільки державний акт серії ІІІ-РВ № 031465 від 07.12.2000 року виготовлено невірно, допущено помилку в технічній документації, отримання нових правовстановлюючих документів можливо лише після виготовлення нової технічної документації на вказані земельні ділянки з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Позивачем надано суду розрахунок матеріальної та моральної шкоди, які він зазнав, через помилки у правовстановлюючих документах, які складаються з реальних збитків, що включає сплачений судовий збір по справі 557/73/16-ц - в сумі 1239.44 грн. ( 487.20 грн. + 7.00 грн. + 737.86 грн. + 7.38 грн. = 1239.44 грн.); сплата податків та зборів під час реєстрації права власності на земельні ділянки 12.04.2016 - в сумі 191 грн. ( 140 грн. + 34 грн. + 10 грн. + 7 грн.).

А також, позивач надав розрахунок упущеної вигоди, яку він зазнав, через протиправні дії і порушення відповідачами його прав на одержання додаткових доходів (рішення Бабинської сільської ради від 15.10.2007 року №324. А саме, вказує, що впродовж 8 років ( 2008-2015 роки) ним не було використано під засіви земельну ділянку загальною площею 2.32 га. (0.29 га х 8 = 2.32 га). Відповідно до листа Головного управління статистики у Рівненській області від 09.09.16 № 10-10/581 на ім`я адвоката ОСОБА_4 , середня врожайність зернових в Гощанському районі складає 44.0 центнера з гектара, середня ціна реалізації зернових 188 грн., а тому він не отримав доходи на загальну суму 19 195 грн., 44 ц х 2,32 га = 102.1 ц; 188 грн. х 102.l ц = 19 195 грн.). З урахуванням строку позовної давності - 3 роки, загальна сума «упущеної вигоди» складає 7198 грн. ( 9195 грн. : 8) х 3 = 7198 грн. ( копія листа від 09.09.16 - додається).

Крім реальної шкоди та упущеної вигоди, Позивачем надано розрахунок, нанесеної йому відповідачами, моральна шкоди. Зокрема, посилається на ст. 23 ЦК України, він вважає, що через протиправну поведінку відповідачів: Бабинської сільської ради та Управління Держгеокадастру у Гощанському районі), він впродовж більше 3 років не мав можливості оформити спадщину після смерті моєї матері - ОСОБА_2 . Для цього позивач вказує, що йому десятки разів необхідно було звертатися як усно, так письмово до правоохоронних та контролюючих органів, а також звертатися до суду про захист порушених прав. Такі вимушені дії забрали в нього дуже багато часу, вказує, що отримував неодноразові приниження зі сторони окремих посадових осіб (через - необхідність письмових та усних звернень), вказує, що це також вплинуло на його фізичний стан (стан здоров`я ) - у зв`язку з чим він отримав і продовжує отримувати душевні страждання. Причиною отримання ним до даного часу душевних страждань є також та обставина, що при виготовленні нової технічної документації керівництво Рівненської філії ДП «ДЗК» виготовляє йому нову технічну документацію на землю безоплатно, але він при цьому відмовляється від попередньої ділянки кормових угідь і йому виділяють іншу ділянку (масив №25, ділянки №6). Таким чином, моральна шкода оцінена Позивачем складає 90 000 грн.

Таким чином, за розрахунком Позивача, загальна сума нанесених збитків складає 98 628.44 грн.

Суд приходить до наступних висновків, щодо розрахунків позивача по завданій йому матеріальній шкоді.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N1-33/2004.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений ч.2 цієї статті, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.02.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За положеннями ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

Суд вважає, що позовна вимога про стягнення реальної матеріальної шкоди, до якої він включає сплачений ним судовий збір по справі №557/73/16-ц в сумі 1239, 44 грн. (а.с. 5). У цивільній справі №557/73/16-ц позов ОСОБА_1 , було задоволено повністю. Зокрема, позивач в позові вказує, що питання про стягнення судового збору з відповідача, ним не ставилось, через необхідність отримати позитивне рішення у справі (а.с. 5).

Суд вважає, дані доводи безпідставними та такими, що не відповідають принципам розумності та справедливості, так як суд при ухваленні рішення керується нормами матеріального та процесуального права, а також принципом верховенства права, який закріплено в ст. 10 ЦПК України, відповідно до якого, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ст.ст.1-3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, вирішення питання про стягнення з відповідача судового збору на користь позивача, на користь якого винесено рішення, жодним чином не впливало на прийняття рішення судом у цивільній справі №557/73/16-ц.

Ч.ч. 1, 2 ст. 140 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Проте, вказаним правом позивач не скористався при розгляді справи №557/73/16-ц. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення витрат по судовому збору по справі №557/73/16-ц в сумі 1239,44 грн., не підлягають задоволенню.

Витрати на сплату податків та зборів під час реєстрації права власності на земельні ділянок 12.04.2016 року в сумі 191 грн. (140 грн. + 34грн. + 10 грн. + 7 грн.) не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, так як подальша реєстрація права власності на земельні ділянки проведена Філією ДП «ЦДЗК» Рівненська філією безоплатно, що вказується самим позивачем в позові (а.с. - 5), а тому додаткових витрат позивач не зазнав.

Посилання позивача на те, що керівництво Філії поставило йому умову ( а.с. - 5) : ДЗК виготовити йому нову технічну документацію на землю безоплатно, але він відмовляється від попередньої ділянки кормових угідь і йому виділяють іншу ділянку, не підтверджено жодними доказами так як виділення земельної ділянки в масиві №25 погоджено протоколом №1 загальних зборів співвласників земельних ділянок від 08.05.2015 р., а не рішенням Філії.

А тому, стягнення коштів за сплату податків та зборів під час реєстрації права власності на земельні ділянок 12.04.2016 року не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Щодо наданого розрахунку позивача за упущену вигоду, яку він зазнав, через протиправні дії і порушення відповідачами його прав на одержання додаткових доходів. А саме, що впродовж 8 років (2008-2015 роки) ним не було використано під засіви земельну ділянку загальною площею 2.32 га. (0.29 га х 8 = 2.32 га), розрахунок проведено відповідно до листа Головного управління статистики у Рівненській області від 09.09.16 № 10-10/581 на ім`я адвоката ОСОБА_4 , середня врожайність зернових в Гощанському районі складає 44.0 центнера з гектара, середня ціна реалізації зернових 188 грн., а тому він не отримав доходи на загальну суму 19 195 грн., 44 ц х 2,32 га = 102.1 ц; 188 грн. х 102.l ц = 19 195 грн.). З урахуванням строку позовної давності - 3 роки, загальна сума «упущеної вигоди» складає 7198 грн. ( 9195 грн. : 8) х 3 = 7198 грн. ( копія листа від 09.09.16 - додається).

Проте, в матеріалах справи наявна інформація на запит адвоката Петрука О.В. від 09.09.16 № 10-10/581 у якому вказана середня ціна зернових культур сільськогосподарськими підприємствами Гощанського району у 2013-2015 роках (а.с. 25), в судовому засіданні встановлено, що позивач просить стягнути упущену вигоду з 2008 року по 2015 роки, а тому дані відомості не можуть бути визнані судом як належний, допустимий та достовірний доказ, відповідно до ст.ст. 77-79 ЦПК України, при визначенні суми упущеної вигоди судом.

А тому, стягнення коштів за упущену вигоду Позивача не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Крім того, позивач не надав суду жодного доказу щодо неправомірності дій конкретних посадових осіб відповідачів, які порушили його права.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту отриманих душевних страждань у зв`язку із переоформленням права на земельні ділянки, завдання йому немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які призвели до негативних змін у житті особи, як і не доведені самі негативні зміни у житті.

Суд вважає, що факт звернення до суду з позовом, до адвоката за правовою допомогою та витрата часу та життєвої енергії для відновлення справедливості, враховуючи всі обставини даної цивільної справи, не являються отриманою моральною шкодою в розумінні ст.ст.23, 1167 ЦК України.

Судом не встановлено вини відповідачів у завданні ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, а також враховуючи вищевказані обставини, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, залишає за позивачем сплачений ним судовий збір, так як у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бабинської сільської ради Гощанського району, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру «Рівненська регіональна філія» про відшкодування нанесених збитків та моральної шкоди, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.12.2019 року.

Суддя Д.В. Пацко