Справа № 463/1833/18 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/2228/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи в м. Львові цивільну справу № 463/1833/18 за апеляційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 26 вересня 2018 року постановлену судом у складі судді Леньо С.І. у справі за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Львівська міська рада, про виселення із самовільно зайнятої квартири,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року Личаківська районна адміністрація ЛМР звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа Львівська міська рада про виселення із самовільно зайнятого жилого приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ордер відповідачу не видався, договір найму на кв.АДРЕСА_1 із відповідачем не укладався, що свідчить про самовільне зайняття відповідачем ОСОБА_2 вказаної квартири. Самовільне вселення підтверджується актом складеним 14 березня 2018 року ЛКП «Управитель».

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 26 вересня 2018 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, визнання договору найму жилого приміщення укладеним.

Ухвалу оскаржила Личаківська районна адміністрація ЛМР.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою, оскілки така постановлена з неповним з'ясуванням обставин справи, що призвело до помилкового зупинення провадження у справі. Постановляючи ухвалу, суд не врахував, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення суду про те, що рішення має значення для справи, що розглядається, а не можливість її розгляду . Суд не вказав чому неможливо розглядати дану справу. Окрім цього, суд не врахував, що у справі до вирішення якої зупинено провадження районна адміністрація не залучена. Крім цього, всупереч п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України з оскаржуваної ухвали незрозуміло про яке право на проживання у самовільно заселеній квартирі відповідачем може йти річ, якщо із ст.58 ЖК УРСР вбачається, що єдиною підставою для вселення є ордер, який у відповідача відсутній. Просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З врахуванням того, що оскаржується ухвала щодо зупинення провадження у справі, яка передбачена пунктом 14 ч.1 ст.353 ЦПРК України розгляд апеляційної скарги проведено без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно із ст. 253 ЦПК України у вказаному випадку провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України в п. 33 Постанови від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, визнання договору найму жилого приміщення укладеним, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що існує об'єктивна неможливість розгляду даної справи про виселення, оскільки в цій справі вирішується питання про право ОСОБА_2 на проживання у спірній квартирі шляхом зобов'язання надання ордеру на вселення у спірну квартиру та укладення договору найму квартири.

Суд апеляційної інстанції погоджується з посиланням суду першої інстанції на рішення Європейського суду з прав людини у справі Кривіцька проти України в якому зазначено, що виселення є серйозним втручанням у право особи на повагу до її житла, а тому особливої уваги надається процесуальним гарантіям, наданим особі в процесі прийняття рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не може посилатися на об'єктивну не можливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини справи, які є предметом судового розгляду є голослівними так як у іншій справі вирішується питання, що стосується підстав даного позову, а саме зобов'язання видачі ордеру на спірне житлове приміщення, який є підставою для вселення та визнання договору найму укладеним.

Як вбачається з вимог позовної заяви підставами позову про виселення є саме відсутність вказаних документів у відповідача, а відтак висновок суду про наявність об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про самовільне зайняття житлового приміщення, яке в розумінні ст. 116 ЖК УРСР є самостійною підставою для виселення є аналогічні запереченням на заяву про зупинення провадження у справі, яким суд першоїі інстанції дав належну оцінку посилаючись на практику Європейського суду з прав людини (справа «Барклі проти Сполученого Королівства» 1996 року), а тому не потребують додаткового спростування.

Твердження скаржника про те, що Личаківська районна адміністрація не є стороною у справі до вирішення якої зупинено провадження у справі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до Положення про Личаківську району адміністанцію Львівської міської ради затвердженого рішенням виконкому від 01.11.2016 № 977 Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради (надалі - районна адміністрація) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505"Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів", утвореним відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Районна адміністрація є підзвітною і підконтрольною міській раді, виконавчому комітету міської ради, Львівському міському голові і підпорядкована першому заступнику міського голови.

Районна адміністрація у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, ухвалами міської ради, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями Львівського міського голови, цим Положенням, іншими нормами законодавства України.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 26 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 28 січня 2019 року.

Головуючий : Мікуш Ю.Р.

Судді: Приколота Т.І.

Савуляк Р.В.