09.12.2019 227/3693/19
09 грудня 2019 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.,
за участю секретаря с/з Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Добропілля, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (ЄУНСС №227/3693/19), -
Позивач звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі АТ "Укрзалізниця") та просить стягнути з відповідача:
заборгованість з заробітної плати за березень 2017 року в сумі - 4024,15 грн
заборгованість з заробітної плати за квітень 2017 року в сумі - 2200,69 грн
заборгованість з заробітної плати за травень 2017 року в сумі - 756,93 грн
заборгованість з заробітної плати за липень 2017 року в сумі 8505,02 грн, в яку входить вихідна допомога при звільненні 4503,62 грн та коменсація за невикористані 25 днів відпустки 3749,50 грн
2) компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати станом на 01.07.2019 року 3325,89 грн.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що він перебував з відповідачем у трудових відносинах. 17.07.2017 року був звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. З вказаним наказом про звільнення особисто був ознайомлений. Проте відповідач при його звільненні не здійснив з ним повний розрахунок по заробітній платі та іншим виплатам. На підставі викладеного просить задовольнити позов.
Ухвалою суду від 09.09.2019 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 18.10.2019 року розгляд справи було відкладено, задоволені клопотання позивача про витребування у відповідача, Добропільського об`єднаного УПФУ в Донецькій області доказів.
В судове засіданні позивач та його представник не з`явились. В письмових поясненнях, які надійшли від представника позивача адвоката Лаврищева В.В. зазначено, що останній просить судове засідання, призначене на 09.12.2019 року проводити без його участі та участі позивача.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Будь-яких заяв щодо відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило.
Правом подання відзиву на позов відповідач не скористався.
Враховуючи наведене, керуючись вимогами ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважав можливим розглянути справу без участі не з`явившегося відповідача, та постановити заочне рішення.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи, що в судове засідання учасники справи не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем і працював машиністом насосних установок 4 розряду виробничого підрозділу «Іловайське будівельно-монтажне експлуатаційне управління»(дільниця водопостачання та санітарно-технічного обладнання) структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що підтверджується копією трудової книжки позивача НОМЕР_1 , наказом про звільнення позивача № 6688/ДН-ос від 10 липня 2017 року.
Наказом (розпорядженням) № 6688/ДН-ос від 10 липня 2017 року ОСОБА_1 звільнено 17.07.2017 року з посади, у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до змісту вказаного наказу при звільненні ОСОБА_1 необхідно виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку та компенсацію за 25 днів невикористаної відпустки.
Запис про звільнення позивача, в трудовій книжці ОСОБА_1 зроблений на підставі наказу № 6688/ДН-ос від 10 липня 2017 року і засвідчений підписом начальника відділу кадрів ОСОБА_2 та печаткою відділу кадрів Донецької структурного підрозділу дирекції залізничних перевезень ПАТ «Укрзалізниця».
Так, згідно розрахунку заробітної плати за березень 2017 року позивачу нараховано 4024,15 грн (сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілкових внесків та іншого 3199,93 грн.), з яких оплата за простой (8 годин) 784,36 грн.
Так, згідно розрахунку заробітної плати за квітень 2017 року позивачу нараховано 2200,69 грн (сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілкових внесків та іншого 1749,95 грн.), з яких оплата за простой (157 годин) 2160,43 грн.
Згідно розрахунку (табуляграми) заробітної плати за травень 2017 року позивачу нараховано 756,93 грн., з яких оплата простою (54 годин) 743,08 грн., матеріальна допомога 13,85 грн. Сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілкових внесків та іншого 601,90 грн.
Згідно розрахунку заробітної плати за липень 2017 року позивачу нараховано 8505,02 грн., з яких: оплата простою (1 година) 96,32 грн., матеріальна допомога - 155,58 грн., вихідна допомога при звільненні 4503,62 грн, компенсація за невикористану відпустку 3749,50 грн. Сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілкових внесків та іншого 6808,09 грн.
Наказом начальника структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" від 17.03.2017 року №236/ДНД, який надано суду позивачем, підтверджується, що у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольною українській владі територією, встановлено початок простою з 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції; на час простою встановлено щоденний режим роботи згідно діючих Правил внутрішнього трудового розпорядку та зобов`язано всіх працівників, які знаходяться на простої, з`являтися на свої робочі місця, актові зали, кабінети технічного навчання; зобов`язано працівників, які знаходяться на простої, розписуватися на початку та наприкінці робочого дня в "Журналі обліку приходу-уходу працівників, які знаходяться на простої"; на весь період простою працівникам в табелі обліку використання робочого часу проставляти літерний код "П"; оплату за час простою не з вини працівників провести з розрахунку 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) за весь час простою згідно графіку роботи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дати, час і місце судового засідання (18.10.2019 року, 14.11.2019 року та 09.12.2019 року) в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не надавав та не скористався правом на відзив.
Відповідно до статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частин першої, другої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що пасивна поведінка відповідача щодо реалізації своїх прав в даній цивільній справі свідчить лише про те, що відповідач визнає факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, факт звільнення останнього 17.07.2017 року за ч.1 ст.40 КЗпП України, а також наявність заборгованості перед позивачем у розмірах зазначених в розрахункових листах (табуляграмах), наданих суду позивачем, в тому числі і факт встановлення простою на підриємстві, оскільки відповідач не надав доказів, які б спростовували зазначені позивачем обставини.
Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Згідно частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
З аналізу норм ст.ст. 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.
Позивач в позові зазначає, що відповідач при звільненні повністю не розрахувався з ним.
Станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів, які б спростовували відомості щодо нарахованої позивачу заробітної плати за період з березня 2017 року по липень 2017 року, зазначені в розрахунках заробітної плати, які позивачем надані до суду.
Розрахунок нарахованої заробітної плати за березень 2017 року узгоджується з наданими індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5).
Розрахунки заробітної плати за березень-липень 2017 року відповідають вимогам статті 113 КЗпП України, згідно якої час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).
Розрахунок заробітної плати за липень 2017 року в наданій табуляграмі узгоджуються з наказом № 6688/ДН-ос від 10 липня 2017 року про припинення трудового договору, згідно якого позивач має право на одноразову грошову допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку та на компенсацію 25 дні невикористаної відпустки.
Відповідно до частини четвертої статті 97 КЗпП України, статті 22 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем доведена сума заборгованості за період з 16.03.2017 року по 17.07.2017 року, а саме:
за березень 2017 року нараховано 4024,15 грн, сума до виплати 3199,93 грн
за квітень 2017 року нараховано 2200,69 грн, сума до виплати 1749,95 грн
за травень 2017 року нараховано 756,93 грн, сума до виплати 601,90 грн
за липень 2017 року - нараховано 8505,02 грн (в тому числі одноразова допомога 4503,62 грн, компенсація за 25 днів невикористаної відпустки 3749,50 грн), сума до виплати 6808,09 грн.
Що стосується компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, то з цього приводу суд виходить з такого.
На підставі Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
На підставі ст. 1, 2, 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Позивач просить стягнути компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за березень липень 2017 року станом на липень 2019 року (розрахунок приведений в позовній заяві).
Вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків їх виплати є обгрунтованими, але, перевіривши розрахунок, з урахуванням сум заробітної плати, які підлягають стягненняю з відповідача, суд не може погодитись з розрахунком компенсації, зробленим позивачем виходячи з такого.
Як вже було зазначено вище, сума компенсації обчислюється з невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів). Вказаних норм позивач при здійсненні розрахунку компенсації не врахував.
Крім того компенсації не підлягають грошові доходи громадян, які мають разовий характер.
Судом встановлено, що при звільненні позивача, останньому відповідачем була нарахована одноразова грошова допомога при припинені трудового договору, на підставі ст.44 КЗпП. Вказане підтверджується табуляграмою за липень 2017 року та копією наказу про звільнення.
Враховуючи наведене, оскільки сума вихідної допомоги при припиненні трудового договору, має разовий характер та відповідно до пункту 3.8. розділу 3 "Інші виплати, що не належать до фонду оплати праці" Інструкції зі статистики заробітної плати, яка затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713, не належить до фонду оплати праці, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на неї відповідно до статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" не нараховується.
Але, позивач вказаних норм також не врахував, у зв`язку з чим розрахунок позивача є невірним.
З наданих позивачем табуляграм вбачається, що заробітна плата до виплати (після утримання податків і обов`язкових платежів) становить:
за березень 2017 року 3199,93 грн
за квітень 2017 року 1749,95 грн
за травень 2017 року 601,90 грн
Таким чином, сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати заробітної плати за березень-травень 2017 року повинна обчислюватися саме з вказаних сум заробітної плати.
Вирішуючи питання з якої суми повинна обчислюватися компенсація за липень 2017 року суд виходить з такого розрахунку.
З табуляграми за липень 2017 року вбачається, що позивачу була нарахована сума (без утримання податків) в розмірі 8505,02 грн. До вказаної суми також входить одноразова допомога при звільненні. Таким чином сума нарахованого позивачу доходу за липень 2017 року (без утримання податків) без урахування одноразової допомоги становить 4001,40 грн (8505,02 4503,62). Для нарахування компенсації з вказаної суми слід відрахувати обов`язкові платежі та податки, а саме податок з доходів 18% та військовий збір 1,5%. Тобто, сума невиплаченого позивачу доходу за липень 2017 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) становить 3221,13 грн= (4001,40 19,5 % податку) і саме з суми в розмірі 3221,13 грн повинна обчислюватися компенсація за липень 2017 року.
Враховуючи наведене, розрахунок компенсації станом на 01.07.2019 року становить:
Місяць, рік не виплаченого доходуСума нарахованого доходу (грн.)ПДФО (грн.) 18%Військовий збір (грн.) 1,5%.Сума не виплаченого доходу (після утримання податків) (грн.)Коефіцієнт приросту споживчих цінСума компенсації (грн.)
березень 20174024,15 3199,93 1.244 за період з квітня 2017 по 01.07.2019 року780,78
квітень 20172200,69 1749,95 1,233 за період з травня 2017 по 01.07.2019 року407,74
Травень 2017756,93 601,901.217 за період з червня 2017 по 01.07.2019 року130,61
Липень 2017 4001,40 3221,131,196 за період з 17.07.2017 по 01.07.2019 року631,34
всього 1950,47
Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме:
в частині стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - в сумі 1950,47 грн.
Зазначені суми підлягають виплаті позивачу за вирахуванням з цієї суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, що відповідно до статей 14.1.180, 18, 162.1.3, 168 Податкового кодексу України є обов`язком податкового агента, яким є відповідач.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1921,00 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273,352,354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 712,23 грн (сімсот дванадцять гривень 23 коп).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Іловайськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 03.06.1996 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця» місцезнаходження за адресою: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, .

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

09.12.2019