ЄУН № 336/59/18
пр. № 6/336/41/2019
УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про внесення виправлень до судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 29.01.2018 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

10.01.2019 року ОСОБА_1 направила до суду заяву про внесення виправлень до судового наказу, виданого 29.01.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, оскільки судом не було зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

В судове засідання сторони, що належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, судовою повісткою до суду не зявились, про причину неявки суд не повідомили.

Оскільки згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент винесення судового наказу, визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Як вказує ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом пяти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом пяти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами пятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, судом в судовий наказ вносяться лише ті відомості, які зазначені заявником та підтверджені доданими документами.

Підстав для витребування доказів в наказному провадженні чинним законодавстволм не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, судом не було допущено помилок при видачі судового наказу, а отже немає і підстав для внесення виправлень до нього.

Крім того, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, державний виконавець має повноваження та можливість отримати відомості про індивідуальний ідентифікаційний код боржника самостійно, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року №6-45цс14, відповідно до якої відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

За ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки судовий наказ було видано на підставі наданих заявником доказів, тому судом не вбачаються підстави для задоволення заяви та виправлення описки, адже описок чи помилок судом допущено не було.

Заявникові суд вважає за необхідне розяснити право звернутися в передбаченому чинним законодавством порядку зі скаргою на рішення державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, 258, 260, 353, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про внесення виправлень до судового наказу, виданому Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 29.01.2018 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів (ЄУН № 336/59/18 пр. 2-н/336/80/2018) залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк