ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3044/17 Номер провадження 22-ц/814/3164/19Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 23 жовтня 2019 року, постановлену суддею Савченко Л.І.,

по справі за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04.09.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради, Департамент архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и в:

26.09.2019 ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій із підстав скрутного матеріального становища та тяжких хвороб, просить відстрочити на один рік виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04.09.2018 по справі №554/3044/17, яким її зобов`язано демонтувати самочинну добудову тамбуру 1У до належної їй частини житлового будинку літ.А-1 за адресою: АДРЕСА_1 та привести її до розмірів, зазначених у технічному паспорті, а також відновити трубопровід №6 (водопровідну колонку).

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23.10.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04.09.2018 у справі №554/3044/17.

Ухвала районного суду вмотивована тим, що заявник не довів належними та допустимими доказами наявність обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до ст.435 ЦПК України.

Заявник не погодилася із ухвалою районного суду та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви.

Вважає, що районний суд безпідставно переклав на неї обов`язок спростування доводів стягувача, зокрема щодо її працевлаштування, отримання доходу в якості орендної плати, які не підтверджені належними та допустимими доказами, що є порушенням ст.81 ЦПК України.

Зазначає, що виконання судового рішення включає в себе комплекс робіт з перебудови частини будинку, що потребує тривалого часу та значних фінансових затрат. Скрутний матеріальний стан заявника, оскільки вона є пенсіонеркою, отримує пенсію по інвалідності, незадовільний стан її здоров`я унеможливлюють швидке виконання рішення суду, що перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС. Наведені доводи не були враховані районним судом при постановленні ухвали, що відповідно до п.п.1, 4 ст.379 ЦПК України, є підставою для її скасування.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Враховуючи передбачений ст.354 ЦПК України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, апеляційний суд повідомляв сторін по справі про дату, час і місце розгляду справи відповідно до ч.9 ст.128 ЦПК України.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04.09.2018 (справа №554/3044/17) задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні власністю.

Зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати самочинну добудову тамбуру 1У до належної їй частини житлового будинку літ.А-1 за адресою: АДРЕСА_1 та привести її до розмірів, зазначених у технічному паспорті, а також відновити трубопровід №6 (водопровідну колонку)./а.с.155-157/

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, страждає на різні захворювання, що впливають на стан її здоров`я, є пенсіонеркою та перебуває на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області, де отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 склала 12 398,17 грн./а.с.166, 167, 168/

Відмовляючи у задоволенні заяви, районний суд виходив із того, що обставини, з якими заявник пов`язує підстави відстрочення виконання судового рішення, існували на момент його ухвалення, а тому не є винятковими та такими, що відповідно до закону ускладнюють виконання рішення. Заявником не доведено підстави застосування ст.435 ЦПК України, тоді як тривале невиконання судового рішення, що набрало законної сили, призводить до продовження порушення охоронюваних законом прав та інтересів стягувача ОСОБА_2 .

Апеляційний суд з таким висновком районного суду погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність зазначеного висновку не спростовують, зводяться до незгоди з ухвалою суду та переоцінки доказів.

У відповідності до положень ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведених норм процесуального права ОСОБА_1 не дотримано та не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав, визначених ч.3 ст.435 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до довільного тлумачення боржником на свою користь наведених норм процесуального права, що є неприпустимим та не звільняє боржника від обов`язку довести наявність підстави для відтермінування судового рішення. Висловлене стягувачем ставлення до заяви, яка вважає, що боржник має фінансову можливість своєчасного виконання рішення, є правом сторони, гарантованим ЦПК України.

Надаючи оцінку мотивам апеляційної скарги, з якими боржник пов`язує підстави задоволення заяви, а саме, скрутний матеріальний стан та тяжке захворювання, колегія суддів виходить з того, що надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника та обов`язково має враховувати й інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. При цьому, скрутне матеріальне становище боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює його виконання. Тоді як стан здоров`я боржника, яка з 2009 року є інвалідом ІІ групи, є тією обставиною, що не перешкоджала боржнику чинити перебудову в 2016 році та була врахована при постановленні остаточного судового рішення у 2018 році, а отже не є перешкодою для його виконання.

Судом першої інстанції дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі, враховано вік та стан здоров`я сторін, а також тривалість порушення законних прав ОСОБА_2 (з 2016 року).

При цьому, на момент звернення боржника в суд із цієї заявою остаточне судове рішення залишається невиконаним понад один рік, що з огляду на ч.5 ст. ст.435 ЦПК України, виключає можливість відстрочення його виконання.

Подальше невиконання судового рішення не тільки позбавляє ОСОБА_2 права на користування та розпорядження належним їй майном, але й права на виконання судового рішення, що є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до правосуддя, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи аналогічні доводам заяви та були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який з дотриманням вимог процесуального права перевірив їх та спростував відповідними висновками.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 23 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11.12.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська