РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Дядкова Олена Мирославівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме факту належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 003035, виданого Новоукраїнською сільською радою народних депутатів.

Заяву мотивує тим, що після смерті її батька - ОСОБА_2 відкрилася спадщина і вона як спадкоємиця першої черги спадкування звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 08.10.2019 року нотаріус її повідомила про те, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 буде неможлива, оскільки у поданих документах не збігаються прізвища, а саме у свідоцтві про смерть спадкодавець вказаний як « ОСОБА_3 », а в державному акті на право приватної власності на землю серії РВ №003035 «Симбірєв». У зв`язку з тим, що в документах, які видавалися в радянському союзі прізвище батька зазначено на російській мові, як ОСОБА_4 , то при перекладі їх на українську мову було допущено помилки, а саме в державному акті зазначено прізвище « ОСОБА_5 », а в паспорті громадянина України та у документах, які складалися після його видачі « ОСОБА_3 ». Оскільки на сьогодні її батько помер і немає можливості звернутися до компетентних органів з метою виправлення описок в офіційних документах вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задоволити.

Заінтересована особа - Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Дядкова О.М. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.07.2019 року серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 25.04.1979 року, батьком заявниці ОСОБА_6 є ОСОБА_7 (а.с. 6).

У зв`язку з одруженням заявниця у 2014 році змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 06.06.2014 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на його майно.

Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М. за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу №22/2019 від 11.09.2019 року (А.С. 10).

Листом № 328/02-14 від 08.10.2019 року приватний нотаріус Дядкова О.М. повідомила ОСОБА_1 про те, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 буде неможлива, оскільки у поданих документах не збігаються прізвища, а саме у свідоцтві про смерть спадкодавець вказаний як « ОСОБА_3 », а в державному акті на право приватної власності на землю серії РВ № 003035 «Симбірєв» (а.с. 12).

На переконання суду, у зв`язку з тим, що в документах які видавалися в радянському союзі прізвище батька заявниці зазначено на російській мові, як ОСОБА_4 , а при перекладі їх на українську мову було допущено помилки, а саме в державному акті зазначено прізвище « ОСОБА_5 », а в паспорті громадянина України та у документах, які складалися після його видачі « ОСОБА_9 ».

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_10 , виданому 25.04.1979 року серії НОМЕР_2 батьком зазначений - ОСОБА_7 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 23.07.2019 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблений відповідний актовий запис №1270 від 23.07.2019 року (а.с. 7).

З дослідженого судом державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 003035 від 11.04.1997 року вбачається, що він виданий на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 11). Зі змісту державного акту випливає, що земельна ділянка, право власності на яку ним засвідчено, розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району, садове товариство «Льонок» № 146.

Згідно довідки від 16.03.2011 року, яка видана ОСОБА_2 вбачається, що він є членом садового товариства «Льонок» та користується земельною ділянкою № НОМЕР_4 площею 0,06 га, лінія № 5 (аюс. 13).

Квитанцією про сплату членських внесків до Садового товариства «Льонок» підтверджується, що членські внески сплачує власник земельної ділянки №146 ОСОБА_2 (а.с. 14).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 57515263 від 11.09.2019 року відкрито спадкову справу №64727297, де спадкодавцем зазначений ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

З вищезазначених документів вбачається, що існує невідповідність між документом, що посвідчує факт смерті ОСОБА_2 та державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я « ОСОБА_5 ».

Так, за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що прізвище заявника правильно пишеться як « ОСОБА_3 », що відповідає копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 23.07.2019 року, однак в державному акті на право приватної власності на землю серії РВ № 003035 від 11.04.1997 року його власником зазначено ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою не має, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 41Конституції України та ст. 321ЦК України права заявника на спадкування, перешкодою чому є невірне зазначення прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Дядкова Олена Мирославівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 003035, виданого Новоукраїнською сільською радою народних депутатів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук