ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1615/19 Справа № 201/3346/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
УХВАЛА

25 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Деркач Н.М., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський») про стягнення трьох відсотків річних з урахуванням інфляції, суми упущеної вигоди ,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський») про стягнення трьох відсотків річних з урахуванням інфляції, суми упущеної вигоди відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року була залишена без руху для усунення недоліків, а саме - сплати судового збору.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

Вказана цивільна справа передана до Дніпровського апеляційного суду та проведено автоматизований розподіл даної справи між суддями, внаслідок чого справа передана в провадження судді Дніпровського апеляційного суду Деркач Н.М. у складі колегії суддів: Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

Матеріалами справи встановлено, що копія ухвали суду від 18 вересня 2018 року направлялася апелянту за зазначеною ним в апеляційній скарзі адресою 19.09.2018 року, 26.10.2018 року та 26.11.2018 року. При цьому, усі рази поверталися конверти без вручення коресподенції апелянту.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Нормами ЦПК на сторони покладено обов"язок повідомляти суд про зміну адреси для листування. Матеріалами справи встановлено, що копію ухвали апеляційного суду про залишення без руху апеляційної скарги було направлено апелянту на адресу, зазначену в апеляційній скарзі. Станом на теперішній час недоліки в апеляційній скарзі апелянт не усунув.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський») про стягнення трьох відсотків річних з урахуванням інфляції, суми упущеної вигоди визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя: Н.М.Деркач