ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/803/34/19 Справа № 201/475/17 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк А.О. Доповідач - Макаров М. О.
УХВАЛА

03 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, треті особи: Національний банк України, Міністерство фінансів України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про відшкодування збитків та моральної шкоди; за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ ПриватБанк, треті особи: Національний банк України, Міністерство фінансів України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про відшкодування збитків та моральної шкоди.

ПАТ КБ ПриватБанк було подано зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсним договору застави, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дрябловим О.В. 20 грудня 2016 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано договори, укладені між ПАТ КБ ПриватБанк і ОСОБА_1 від 26 жовтня 2015 року, від 20 січня 2016 року, від 20 січня 2016 року за картковими рахунками. Стягнуто з ПАТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 551 069,35 доларів США і 10 995,88 грн.. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанк про відшкодування моральної шкоди. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання договору недійсним.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року скасоване в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанк про розірвання договорів та відшкодування збитків та ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанк, треті особи: Національний банк України, Міністерство фінансів України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про розірвання договорів та відшкодування збитків відмовлено. В решті рішення залишене без змін.

Постановою Верховного Суду від 25 жовтня 2018 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 залишене без змін.

15 серпня 2019 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року в частині, у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Вказана заява ОСОБА_1 мотивована тим, що списання коштів з його рахунків відбулось в процедурі виведення ПАТ КБ ПриватБанк з ринку за участі держави. Позивач був визнаний пов`язаною з Банком особою Рішенням НБУ № 105 від 13 грудня 2016 року, яке на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції у цій справі було чинним і саме ця обставина була вирішальною при ухваленні судом апеляційної інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .. Заявник вказує, що на цю обставину посилався і Верховний Суд від 25 жовтня 2018 року, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції. В той же час на сьогодні існують обставини, які свідчать про нечинність Рішення Комісії з питань визначення із Банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного Банку України від 13 грудня 2016 року№ 105 в цілому, у тому числі й до позивача. Про наявність цієї обставини позивачу стало відомо 14 серпня 2019 року з мережі інтернет, а саме, заявник дізнався, що Окружним адміністративним судом м. Києва визнано протиправним та скасовано повністю Рішення Комісії з питань визначення пов`язаних із Банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного Банку України від 13 грудня №105.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для скасування постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року в частині відмови у позові та залишення без змін рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів не знаходить правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Заява про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (ч. 2 ст. 425 ЦПК України).

За змістом ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_1 стверджує, що у розумінні ст. 423 ЦПК України рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року є істотною обставиною для правильного вирішення спору та нововиявленою обставиною, оскільки про його існування позивач дізнався лише 14 серпня 2019 року.

Колегія суддів вважає, що нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, не є нововиявленими.

Таким чином, рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року фактично є новим доказом у справі, а не нововиявленою обставиною, а тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 - відсутні.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Враховуючи вказані обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року за нововиявленими обставинами необхідно відмовити, а Постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко