Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"11" листопада 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Юдіній О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року представник позивача звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 , в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1 . При житті ОСОБА_4 склав заповіт, яким усе майно заповів позивачці. У жовтні 2019 року позивачка звернулась до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 та на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідака в судове засідання не з`явилась з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідачка не надала.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідачка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивачки, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.08.1962 року, актовий запис №1099.

11.05.1984 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 уклали шлюб у відділі РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис №158. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 12.10.1998 року, батькові позивачки - ОСОБА_4 та його сестрі - ОСОБА_9 на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 19.08.98 року за №220/3 належить земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.1992 року, посвідченого державним нотаріусом третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., ОСОБА_4 належить 7/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці 924 кв. м., що також підтверджується реєстраційним посвідченням, виданого 19.03.1992 року начальником бюро технічної інвентаризації.

1/8 частка будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_9 .

Згідно рішення виконавчого комітету від 16.10.1991 року №554 ОСОБА_4 призначено піклувальником над ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерті серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську міськрайонного управління Донецької області, актовий запис №1645.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що на день смерті ОСОБА_4 проживав разом із сестрою ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_1 , тому, суд приходить до висновку про те, що останній є таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, і що прийнята спадщина, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, належить йому з моменту відкриття спадщини.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 склав заповіт від 24.07.2009 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., зареєстрований в реєстрі за № 2-2003, яким заповідав все своє майно ОСОБА_2 .

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого МКП «Маріупольське БТІ» 10.05.2007 року на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , житловий будинок АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку літ. А-1, погребу під частиною будівлі літ. а/п, прибудови літ. а-1, прибудови літ. а2-1, убиральні літ.Г-1, вимощенні літ. і, огорожі №1, загальною площею 70,7 кв м, житловою площею 39,8 кв м.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03.05.2018 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1078.

Відповідно до постанови державного нотаріусу Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08.10.2019 року ОСОБА_10 , ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на 1/8 частку житлового будинку та земельну ділянку.

Згідно відповіді, наданої 09.10.2019 року на запит суду державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Котецькою Н.Г., в нотаріальній конторі наявна спадкова справа №405/2018 до майна померлого ОСОБА_4 . Спадкоємцем згідно поданої заяви за заповітом є донька померлого ОСОБА_2 Дружина померлого ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини на обов`язкову частку у спадщині та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 .

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Таким чином, ОСОБА_2 , як спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_4 , своєчасно звернулась до нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку. Однак, приймаючи до уваги, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, а у судовому засіданні було встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , тому її позовні вимоги підлягають задоволенню і за ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку, як за спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268, 1299 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок, розташованого в АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. А-1, погребу під частиною будівлі літ. а/п, прибудови літ. а-1, прибудови літ. а2-1, убиральні літ.Г-1, вимощенні літ. і, огорожі №1, загальною площею 70,7 кв м, житловою площею 39,8 кв м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на земельну ділянку, розташованої по АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: Н. В. Литвиненко