Ухвала

Іменем України

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 462/4159/14-ц

провадження № 61-4729 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., ЧернякЮ. В. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня

2019 року у справі за поданням старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області КлимВікторії Валеріївни про визначення частки майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року старший державний виконавець Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області КлимВ. В. (далі - старший державний виконавець Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області) звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_5 у майні - квартирі АДРЕСА_1, яким він володіє спільно з іншими особами.

Подання мотивує тим, що на примусовому виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби м. Львів перебувають виконавчі провадження №52467691 з примусового виконання виконавчого листа №462/4159/14-ц, виданого 10 серпня 2016 року Залізничним районним судом м. Львова та №49913907 з примусового виконання виконавчого листа №450/2700/14-к, виданого 19 жовтня 2015 року Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Овертранс» заборгованості у розмірі 154 254,70 грн та 13 783,99 грн завданої матеріальної шкоди внаслідок вчинення злочину. Державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії яких надіслано боржнику. Проте в добровільному порядку боржник не виконує судові рішення і постанов державного виконавця, на виклики не з'являється. У результаті вжитих заходів примусового виконання рішень, передбачених Закону України «Про виконавче провадження», рухомого майна, грошових коштів і цінностей, належних боржнику, та на які може бути звернено стягнення не виявлено. При цьому, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що боржнику ОСОБА_5 та співвласнику ОСОБА_6 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1, тому просив подання задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 березня 2018 року

(у якій виправлено описку ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 березня 2018 року) подання старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області КлимВ. В. задоволено. Визначено за ОСОБА_5 1/2 частку у спільному сумісному майні - квартирі АДРЕСА_1.

ПостановоюЛьвівськогоапеляційногосуду від29 січня 2019 рокуапеляційнускаргу ОСОБА_6задоволено. УхвалуЗалізничногорайонного судум. Львовавід 15 березня2018 року таухвалу цьогож суду

від 29 березня 2018 рокупро виправленняописки, як додаток, скасовано.

Узадоволенніподання старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області КлимВ. В. відмовлено.

Стягнутоіз ЗалізничногоВДВС м. Львів ГТУЮу Львівськійобласті накористь ОСОБА_6352,40 грнсплаченогосудового зборуза поданняапеляційноїскарги.

У березні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Овертранс» на оскаржуване судове рішення, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу районного суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Частиною першою та другою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

У разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з частиною першою статті 443 ЦПК Українипитання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 та скасовуючи ухвалу районного суду, апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні подання старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області КлимВ. В., вірно виходив із того, що державний виконавець повинен був звернутися до суду з поданням виключно в межах одного провадження, яке перебуває у неї на виконанні, оскільки звернення з двома виконавчими провадженнями, які знаходяться у різних державних виконавців і не об'єднані у зведене провадження, є неможливим, так як виконавчі дії можуть вчинятися в межах одного виконавчого провадження - об'єднаного. Тобто, виконавче провадження № 52467691 на виконанні у старшого державного виконавця Клим В. В. не перебуває, а виконавче провадження № 49913907, яке перебуває у її провадженні, є зупиненим.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі за поданням старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Клим ВікторіїВалеріївни про визначення частки майна боржника, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк