Ухвала

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 334/252/17

провадження № 61-1289ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня

2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 грудня

2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом

до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди

у розмірі 50 тис. грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня

2018 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_2, в якій заявник просить оскаржені судові рішення скасувати

і ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову, посилаючись

на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 50 тис. грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Заявник у касаційній скарзі вказав, що справа становить значний суспільний інтерес, тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Верховний Суд, дослідивши доводи касаційної скарги та зміст судових рішень, з таким твердженням ОСОБА_2 не погоджується і вважає його необґрунтованим.

Верховний Суд вже викладав у своїх постановах від 25 квітня 2018 року

у справі № 332/3515/16-ц (касаційне провадження № 61-16377св18),

від 04 липня 2018 року у справі № 317/4990/16-ц (касаційне провадження

№ 61-16818св18), від 24 жовтня 2018 року у справі № 333/5826/16-ц (касаційне провадження № 61-31634св18) висновки щодо питання правильного застосування норм права, порушеного в касаційній скарзі.

Випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Запорізький апеляційний суд помилково зазначив у своїй постанові

про можливість її оскарження у касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу

на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя

від 10 вересня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду

від 12 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2

до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Синельников