РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

17 травня 2019 року ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменовано на ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).

Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

ОСОБА_1 у період з 01 травня 2016 року по 19 жовтня 2016 року був споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останній не надав жодних повідомлень про відмову від надання зазначених послуг.

20 жовтня 2016 року між ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).

Відповідачем зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 травня 2016 року по 31 березня 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 5065 гривень 60 копійок.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 5065 гривень 60 копійок, три проценти річних у сумі 226 гривень 36 копійок, інфляційні втрати в розмірі 929 гривень 26 копійок та судові витрати в справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що 18 липня 2016 року з метою проведення чергової повірки позивачем було демонтовано лічильник холодної води № 926169/11, про що був складений акт про демонтаж засобу вимірювальної технічки від 18 липня 2016 року, в якому було зафіксовано показання лічильника 00213 кубів. 02 серпня 2016 року після проведення повірочних робіт лічильник було опломбовано представником позивача пломбою № R18323913, про що було складено акт про монтаж засобу вимірювальної техніки від 02 серпня 2016 року, в якому було зафіксовано показники лічильника 00214 кубів.

20 жовтня 2016 року між ним та позивачем був укладений договір № 0250633 «Про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж)». Пунктом 1.4 цього договору було зафіксовано показання лічильника 00214 кубів станом на 02 серпня 2016 року.

17 січня 2018 року представником позивача з метою прийняття на облік показників лічильника гарячого водопостачання № АА 0085 було складено акт про приймання на абонентський облік засобу обліку води від 17 січня 2018 року, в якому було зафіксовано показання лічильника холодної води № 926169/11 на рівні 00302 кубів з пломбою № НОМЕР_1 .

Пунктом 3.3. договору визначено, що за наявності у квартирі засобів обліку води справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених п. 15 Правил та іншими чинними нормативними актами.

Позивачем наданий розрахунок заборгованості, в якому відсутні показники спожитої холодної води, які сторонами були зафіксовані у відповідних актах. Із розрахунку не вбачається, який обсяг води спожитий та за який обсяг позивач бажає стягнути кошти (а.с. 38-43).

З наданого позивачем доповнення до відзиву вбачається, що 08 липня 2019 року представник позивача розпломбував лічильник холодної води та склав акт № 030611 від 08 липня 2019 року, в якому зафіксовано показники лічильника холодної води № 926169/11 на дату складання акту - 00383 куб.м. З даних з його особового рахунку, що містяться у особистому кабінеті на офіційному сайті позивача, вбачається, що станом на 09 липня 2019 року показник складає 459,2 куб.м. (а.с. 85).

З письмових пояснень представника позивача вбачається, що відповідачем не передавались показники приладу обліку води, тому нарахування йому проводилися за показниками загальнобудинкового приладу обліку. У липні 2019 року відповідач звернувся до товариства з заявою про звіряння показників лічильника та надав підтвердження дійсних показань лічильника холодної води станом на 05 липня 2019 року, у зв`язку з чим йому було проведення коригування вартості наданих послуг на суму 4358 гривень 95 копійок. За таких обставин, розмір заборгованості відповідача за період з 01 травня 2016 року по 31 березня 2019 року становить 1003 гривні 84 копійки, що й просить стягнути з останнього (а.с. 91).

З заперечень відповідача вбачається, що позивач до своїх пояснень додав довідку розрахункового департаменту ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 24 липня 2019 року, якою фактично визнав необґрунтованість розрахунку заборгованості. Позивачем не враховано його пояснення щодо неприйняття товариством показників лічильника через електронний кабінет, які фіксувались у відповідних актах від 18 липня 2016 року, 02 серпня 2016 року, 17 січня 2018 року. Крім того, позивачем не коригована інформація, що міститься в електронному кабінеті щодо особистого рахунку. Станом на 05 серпня 2019 року з електронного кабінету зник лічильник холодної води та взагалі неможливо внести будь-які показники лічильника. Крім того, позивач листом від 24 липня 2019 року повідомив його про коригування суми заборгованості, яка складає 1191 гривню 80 копійок, що не співпадає з поясненнями представника позивача, наданими суду (а.с. 96-98).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменовано на ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (а.с. 9).

20 жовтня 2016 року між ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (а.с. 10).

Згідно зі статтями 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будниками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постанової Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлового-комуальні послуги.

З позову вбачається, що відповідачем зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 травня 2016 року по 31 березня 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконано належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 5065 гривень 60 копійок (а.с. 14-16).

29 липня 2019 року представником позивача направлені до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що товариством перераховано розмір заборгованості з урахуванням наданих відповідачем показань лічильника станом на 05 липня 2019 року, яка складає 1003 гривні 84 копійки.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідачем оспорюється наявність у нього заборгованості, у зв`язку з чим останній посилається на письмові докази.

18 липня 2016 року з метою проведення чергової повірки представником позивача було демонтовано лічильник холодної води № 926169/11, про що був складений акт про демонтаж засобу вимірювальної технічки від 18 липня 2016 року, в якому було зафіксовано показання лічильника 00213 кубів (а.с. 46).

02 серпня 2016 року після проведення повірочних робіт лічильник було опломбовано представником позивача пломбою № R18323913, про що було складено акт про монтаж засобу вимірювальної техніки від 02 серпня 2016 року, в якому було зафіксовано показники лічильника 00214 кубів (а.с. 47).

Пунктом 1.4 договору № 0250633 «Про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж)» було зафіксовано показання лічильника 00214 кубів станом на 02 серпня 2016 року (а.с. 10).

17 січня 2018 року представником позивача з метою прийняття на облік показників лічильника гарячого водопостачання № АА 0085 було складено акт про приймання на абонентський облік засобу обліку води від 17 січня 2018 року, в якому було зафіксовано показання лічильника холодної води № 926169/11 на рівні 00302 кубів з пломбою № НОМЕР_1 (а.с. 48).

08 липня 2019 року представник позивача розпломбував лічильник холодної води та склав акт № 030611 від 08 липня 2019 року, в якому зафіксовано показники лічильника холодної води № 926169/11 на дату складання акту - 00383 куб.м. (а.с. 86).

Пунктом 3.3. договору визначено, що за наявності у квартирі засобів обліку води справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених п. 15 Правил та іншими чинними нормативними актами.

Після отримання товариством у липні 2019 року заяви відповідача з показаннями лічильника станом на 05 липня 2019 року, позивачем було перераховано розмір заборгованості, яка склала 1003 гривні 84 копійки.

На підтвердження перерахунку заборгованості позивачем надана суду довідка розрахункового департаменту ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 24 липня 2019 року (а.с. 92).

Жодного розрахунку заборгованості відповідача позивачем суду не надано. У наданій позивачем довідці відсутні відомості щодо врахування будь-яких показників спожитої води, а також відсутня інформація за який обсяг спожитої води позивач просить стягнути кошти.

Крім того, 24 липня 2019 року позивачем направлено лист ОСОБА_1 , з якого вбачається, що станом на 22 липня 2019 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 залишилась заборгованість в сумі 1191 гривні 80 копійок (а.с. 101).

Зазначена сума заборгованості не кореспондується з наданою суду довідкою заборгованості від 24 липня 2019 року.

Вбачається, що доказів на підтвердження позовних вимог позивачем суду не надано.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 156, 162, 179 ЖК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, якою затвердженні Правила користування приміщеннями житлових будинків зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: