Справа №173/2577/18
Провадження №2/173/302/2019
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.
При секретарі Рудовій Л.В.
За участю : позивача ОСОБА_1С
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки - інваліда,-
24.10.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки-інваліда до відповідача ОСОБА_1В
19.11.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 17.01.2019 року.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.
Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.
У судовому засіданні 17.01.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки-інваліда в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 09.03.1988 року перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем вона народила доньку - ОСОБА_3.
11.05.1988 року відповідачем ОСОБА_2, визнано батьківство відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зроблений відповідний запис за № 2 та видане свідоцтво про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
22.02.1991 був укладений шлюб між нею та відповідачем, який на даний час розірваний.
Їхня донька є інвалідом другої групи з дитинства довічно та потребує постійного стороннього догляду. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, оскільки не працює так як є інвалідом другої групи.
До досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання, але не регулярно. Після досягнення донькою повноліття будь-якої іншої допомоги на її утримання не надає.
Вона не працює, отримує пенсію за віком та соціальну пенсію на дитину-інваліда.
Відповідач працює, інших утриманців не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, що й стало підставою звернення до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини
Судом встановлено, що 09.03.1988 року, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, позивач народила доньку - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження.
11.05.1988 року відповідачем ОСОБА_2, визнано батьківство відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зроблений відповідний запис за № 2 та видане свідоцтво про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про визнання батьківства та копією свідоцтва про народження.
22.02.1991 був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем, який розірваний 26 жовтня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.
Донька сторін є інвалідом другої групи з дитинства довічно та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 10 ААА № 020318.
Відповідно до ст. 198 СК України - Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Судом встановлено, що донька сторін є інвалідом другої групи, не має можливості працювати, тому потребує матеріальної допомоги. Проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.
Позивачка на даний час є особою непрацездатного віку та отримує пенсії за віком.
Донька сторін отримує соціальну пенсію, яка станом на вересень 2018 року склала 1452.00 грн.
За даних обставин суд приходить до висновку, що донька сторін потребує матеріальної допомоги.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає.
Таким чином судом встановлено, що порушуються права позивачки та повнолітньої доньки сторін, яка є інвалідом. Позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в частці від прибутку відповідача в зв'язку з навчанням доньки, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд.
За вищенаведених обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв'язку з навчанням.
Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: позивач не працює отримує пенсію за віком. Відповідач доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надав. Проте є особою працездатного віку та за поясненнями позивача працює. Інших неповнолітніх дітей та осіб, які потребують утримання сторони не мають. З чого суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.
Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Виходячи з того, позивач просить стягнути аліменти у частці від прибутку відповідача, суд вважає, що аліменти повинні бути стягненні в частці від прибутку відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує той факт, що донька сторін є повнолітньою, але інвалідом другої групи та не має можливості працювати. При цьому донька сторін отримує власний прибуток у вигляді соціальної пенсії в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Потребу у стягненні аліментів в розмірі ј частини прибутку відповідача позивач не обґрунтувала та будь-яких доказів, що донька потребує матеріальної допомоги саме в такому розмірі не надала. З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки-інваліда в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до зміни матеріального становища або стану здоров'я доньки або платника аліментів
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.
Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 24.10.2018 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання доньки - інваліда.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн.
На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки - інваліда - задовольнити частково .
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (Шкільна), 6 АДРЕСА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда другої групи, в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 24.10.2018 року і до зміни матеріального становища або стану здоров'я доньки або платника аліментів.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн.
Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем та/або подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27.01.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 28.01.2019 року

Оприлюднене 29.01.2019 року

Рішення набрало законної сили 27.02.2019 року.