ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 641/7135/19

Провадження № 22-ц/818/5365/19

04 грудня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Комінтернівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2019 року (суддя Колодяжна І. М.) по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1059 гривень.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2019 рокуу видачі судового наказу відмовлено на підставі ст. 165 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначила, що ст.165 ЦПК України, якою керувався суд першої інстанції, містить вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу, та не містить вимог про надання документу, що підтверджує проживання дітей разом з заявником.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі адвоката Сунцова В.В. просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що з питання оплати аліментів на утримання дитини відсутні порушення прав ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_4 , а тому підстав для звернення до суду немає.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не надано документа на підтвердження проживання дитини разом із заявником, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, що відповідно до ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 4 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст. 163 ЦПК України.

Так, п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана в порушення вимог статті 163 цього Кодексу.

Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом (ч. 3 ст. 167 ЦПК).

Згідно з ч. 1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Оскільки звернувшись із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_1 документів, що підтверджують проживання доньки разом з нею, у зв`язку з чим їй належить право вимоги не надала, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність встановлених законом підстав для відмови у видачі судового наказу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що факт проживання дитини з матір`ю підтверджено актом обстеження житлово-побутових умов судовою колегією не приймаються.

Так до апеляційної скарги скаржником додано акт обстеження житлово-побутових умов, проте зазначений акт складено службою у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР 23.09.2019 року, тобто після прийняття оскаржуваної ухвали.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що 29 липня 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ) аліментів на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісячно, починаючи з 01 липня 2016 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 165 ЦПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 166 ЦПК).

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко