Справа № 212/3837/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Більченко Ю.О., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті кривий Ріг, цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користування та розпорядженні майном,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_3 зазначає, що отримала у власність 3/4 частини домоволодіння, яке у цілому складається з житлового будинку А-1, житловою площею 47,7 кв.м., загальною площею 74,9 кв.м., Ѕ саманного сараю Б, дощатої вбиральні Г, в Ѕ цеглової та в Ѕ саманної обкладої цеглою літньої кухні Д, цеглової вбиральні Е, парканів 1,2,4, водоколонок І, IV, замощення П, ПІ, бетонного підвалу Б п/д та земельну ділянку площею 0,0302 га на умовах Договору довічного утримання, укладеного 05.07.2006р, та посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасімовою Л.С. Адреса зазначеного домоволодіння: АДРЕСА_1 .

Співвласником зазначеного домоволодіння у розмірі ј є ОСОБА_1 . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.03.2009р ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками земельної ділянки, площею 0,0403га, яка відведена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідач ОСОБА_1 самовільно знесла належний їм на праві спільної власності сарай Б та розпочала будівництво невідомої їй споруди. Дозвіл ні у позивача, ні в органах ДАБІ відповідач не отримувала. Дозволу на знесення сараю Б відповідач ні у позивача, ні в органах ДАБІ також не отримувала.

Відповідач проти позову заперечує, стверджує, що сарай ОСОБА_4 знаходився в аварійному стані, тому вона була змушена знести сарай Б, будівництво нового об`єкту не розпочинала, а просто склала будматеріали на території домоволодіння.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат Рагозіна О.В. , не з`явились. Від представника позивача адвоката Рагозіної О.В. надійшла письмова заява про слухання справи у відсутність її та позивача, також до заяви додано письмову промову у дебатах, в якій висловлено прохання позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Щербатюк В.А. в судових дебатах про задоволення позовних вимог заперечували, зазначили, що позивачем не доведено обставини, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

ІІ. Заяви,клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

08 травня 2019року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

27 травня 2019 року ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В., відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 26 червня 2019 року.

18 вересня 2019 року в судове засідання було відкладено, у зв`язку клопотання представника відповідача про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи, слухання справи відкладено на 02 жовтня 2019 року.

02 жовтня 2019 року судом було прийнято ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду на 17 жовтня 2019 року о 10 годинні 00 хвилин.

17 жовтня 2019 року, 06 листопада 2019 року , 26 листопада 2019 року було заслухано пояснення відповідача, представників сторін, допитано заявлених свідків, за заявою представника позивача оголошено перерву для подання заяви про зменшення обсягу позовних вимог.

11 листопада 2019 року через канцелярію суду до справи додано заяву представника позивача про зменшення обсягу позовних вимог.

03 грудня 2019 року надійшла заява представника позивача адвоката Рагозіної О.В. про слухання справи без присутності її та позивача, додано письмову промову в дебатах.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 отримала у власність 3/4 частини домоволодіння, яке у цілому складається з житлового будинку А-1, житловою площею 47,7 кв.м., загальною площею 74,9 кв.м., Ѕ саманного сараю Б, дощатої вбиральні Г, в Ѕ цеглової та в Ѕ саманної обкладеної цеглою літньої кухні Д, цеглової вбиральні Е, парканів 1,2,4, водоколонок І, IV, замощення П, ПІ, бетонного підвалу Б п/д та земельну ділянку площею 0,0302 га на умовах Договору довічного утримання, укладеного 05.07.2006р, та посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасімовою Л.С. Адреса зазначеного домоволодіння: АДРЕСА_1 .

ј частини домоволодіння, яке у цілому складається з житлового будинку А-1, житловою площею 47,7 кв.м., загальною площею 74,9 кв.м., Ѕ саманного сараю Б, дощатої вбиральні Г, в Ѕ цеглової та в Ѕ саманної обкладеної цеглою літньої кухні Д, цеглової вбиральні Е, парканів 1,2,4, водоколонок І, IV, замощення П, ПІ, бетонного підвалу Б п/д та земельну ділянку площею 0,0302 га на умовах Договору дарування від 27 листопада 2001 року , алежить відповідачці ОСОБА_1 Адреса зазначеного домоволодіння: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 самовільно знесла належну їм на праві спільної власності сарай Б та розпочала будівництво невідомої їй споруди. Дозвіл ні у позивача, ні в органах ДАБІ відповідач не отримувала. Дозволу на знесення сараю Б відповідач ні у позивача, ні в органах ДАБІ також не отримувала.

В судовому засіданні судом встановлено, як на підставу для звернення до суду ОСОБА_3 посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 самовільно знесла належну їм на праві спільної власності сарай Б та розпочала будівництво фундаменту, який за розміром перевищував розмір, обумовлений в технічному паспорті об`єкта. Дозвіл ні у позивача, ні в органах ДАБІ відповідач не отримувала. Дозволу на знесення сараю Б відповідач ні у позивача, ні в органах ДАБІ також не отримувала. Зазначена обставина сторонами не оспорюється, та підтверджується наданими у суді поясненнями сторін та свідків.

Судом встановлено, що свідки по справ дали наступні показання, а саме:

-Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що є сусідкою сторін по справі. ОСОБА_6 майже два роки був в поганому стані та Наташа вирішила розібрати сарай та саман поклала біля забору. Сарай неможливо було зберегти, а тому ОСОБА_7 розібрала сарайчик.

-Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що товаришує з чоловіком відповідачки. ОСОБА_6 бачив, його стан був поганий, став просідати фундамент, відколовся кут сарая та протікав дах.

-Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що є цивільним чоловіком відповідачки. ОСОБА_6 був з глини та почали заводитися щури. В 2013 році був град та побив дах сараю. З цілях безпеки вирішили сарай розібрати, особисто розбирав сарай. Розібрати сарай було спільне рішення його та ОСОБА_1 .

-Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 2 роки назад розібрали сарай та залили новий фундамент. ОСОБА_6 був в нормальному стані. Новий сарай буде затуляти вікно позивача.

-Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є донькою позивача. Відповідачка ОСОБА_1 не погоджувала знесення сараю. Два роки назад сарай «стояв», а 1 рік та 6 місяців тому даху сараю на стало. В травня 2019 року відповідачем було покладено перший ряд шлакоблоку нового сараю.

Судом встановлено, що сторони по справі не заперечують, що відповідач ОСОБА_1 , самостійно без погодження з позивачем ОСОБА_3 здійснили заходи, що знесення сараю, що розташований на території домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що сторони по справі не заперечують, що відповідач ОСОБА_1 , самостійно без погодження з позивачем ОСОБА_3 здійснила будівельні роботи, щодо будівництва фундаменту, для будівлі на місці знаходження сараю, що був знесений.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Так, викладені у позовній заяві обставини були предметом дослідження в рамках цивільної справи та в ухваленому рішенні надана їм правова оцінка.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідност.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", (із змінами за постановами №15 від 25.05.1998 року, №7 від 30.05.2008 року, №12 від 24.10.2008 року) приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності, охороняється законом, її захист здійснюється судом.

За положеннями ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 358 ЦК України передбачено підстави та умови здійснення права спільної часткової власності співвласниками та презюмується, що таке здійснення відбувається за їхньою згодою. Відповідно до частини третьої цієї статті кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У відповідності до абз. 2 п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Сторонами не оспорюється спільне володіння домоволодінням. Сторонами підтверджено самовільне знесення відповідачем ОСОБА_1 належного сторонам на праві спільної власності сараю Б та будівництво фундаменту. Дозвіл ні у позивача, ні в органах ДАБІ відповідач не отримувала. Дозволу на знесення сараю Б відповідач ні у позивача, ні в органах ДАБІ також не отримувала

Відповідно до вимог ст. ст.78, 79, 80 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази,на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази,які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з наданих доказів, суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні ОСОБА_3 Ѕ сараю ОСОБА_4 , шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_1 , якій на праві власності належить ј домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , демонтувати новостворений фундамент сараю Б, Ѕ якого належить на праві власності позивачу ОСОБА_3 , та привести сарай ОСОБА_4 до попереднього розміру та стану внутрішнього оздоблення , які існували до проведення його знесення підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами, що відповідачка демонтувала сарай Б та побудувала фундамент.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до доказів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 768,40 гривень по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користування та розпорядженні майном- задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати новостворений фундамент та привести сарай, що був розташований за адресою: АДРЕСА_1 до попереднього розміру та стану внутрішнього оздоблення, які існували до проведення його знесення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде виготовлено до 15 грудня 2019 року.

Суддя: Р. В. Дехта