Провадження № 2/263/285/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кулика С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ребеко О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Жовтневий-163», про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - житлово-будівельний кооператив «Жовтневий-163», про визнання права власності на квартиру № 4 в будинку № 363 по бул.Шевченка в м. Маріуполі Донецької області як за спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 02.11.2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті матері ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді вищезазначеної квартири. Померла ОСОБА_3 набула право власності на вказану квартиру у звязку з повною сплатою пайового внеску до ЖБК «Жовтневий-163». У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено, оскільки нею не надані документи, які підтверджують право власності спадкодавця на квартиру. У серпні 2015 року позивач звернулася до БТІ м.Маріуполя щодо оформлення технічного паспорту на квартиру, де окрім паспорту отримала й довідку про те, що право власності на спірну квартиру раніше не було зареєстроване. Відповідач по справі ОСОБА_2 на момент смерті матері був зареєстрований з померлою та позивачем за однією адресою, проте з 2000 року фактично не проживав разом з ними, його особистих речей в спірній квартирі немає, комунальні платежі він ніколи не сплачував. Організацію поховання та всі витрати ОСОБА_1 взяла на себе. Відповідач не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У звязку з наведеним просить визнати за нею право власності на квартиру № 4 в будинку № 363 по бул.Шевченка в м. Маріуполі Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3

Позивач та його представник у судове засідання надали заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Представник ЖБК «Жовтневий - 163» у судове засідання не з'явився, надіслали суду заяву про розгляд справи за відсутності представника кооперативу, проти задоволення позовних вимог не заперечували. У заяві зазначили, що ОСОБА_3 за життя була членом ЖБК «Жовтневий - 163», вартість квартири станом на 01.01.1992 року була сплачена нею в повному обсязі, заборгованості перед ЖБК «Жовтневий - 163» ОСОБА_3 не мала.

Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії I-НО №812076 від 03.11.2014 року ОСОБА_3 померла 02 листопада 2014 року.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії VI-НО № 307658 від 17.01.1984 року ОСОБА_1 є дочкою померлої 02.11.2014 року ОСОБА_3

Відповідно до повідомлення, наданого начальником БТІ на імя ОСОБА_1 01.09.2015 року, право власності та інших прав на нерухоме майно за адресою м.Маріуполь Донецької області, бул.ШевченкаАДРЕСА_1, в МКП «Маріупольське БТІ» зареєстровано не було.

Згідно з копією технічного паспорту на вищевказану квартиру, останній виготовлено на імя ОСОБА_3

Згідно з довідкою, наданою головою ЖКП «Жовтневий-163» 18.08.2015 року, ОСОБА_3, станом на 01.01.1992 року виплатила повну вартість квартири № 4 у будинку №363 по бул.Шевченка в м.Маріуполі.

Відповідно до акту про непроживання від 24.09.2018 року, виданого головою ЖКП «Жовтневий-163», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована разом з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, бул.ШевчнкаАДРЕСА_1. З 2000 року ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до копії спадкової справи № 106/2015, відкритої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо майна померлої ОСОБА_3, спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори, є дочка померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно зі ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 р., що діяв на момент виникнення спірних правовідносин член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Аналогічні положення містяться в п.5-1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987 року, де зазначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Згідно ст. 384 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування» у разі викупу квартири член житлового кооперативу стає її власником, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира.

Як роз'яснює в своїй постанові від 07.02.2014р. за № 5 Пленум ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю - стаття 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про кооперацію", стаття 384 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_3 набула права власності на квартиру № 4 в будинку № 363 по бул.Шевченка в м. Маріуполі, оскільки повністю внесла свій пайовий внесок за вищезазначену кооперативну квартиру.

У відповідності до статей 1216, 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 як спадкоємець за законом прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за №263 від 02.08.2015 року.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 20.08.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на майно.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З огляду на вказане суд вважає, що оскільки позивач, як спадкоємець прийняла спадщину після смерті матері, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, враховуючи той факт, що відповідач позов визнав повністю, слід захистити права позивача та в судовому порядку визнати за нею право власності на квартиру № 4 в будинку № 363 по бул.Шевченка в м. Маріуполі Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Жовтневий-163», про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 4 в будинку № 363 по бул.Шевченка в м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 62,5 кв.м, житловою площею 43,4 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 02 листопада 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, бул.ШевченкаАДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, бул.ШевченкаАДРЕСА_1, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Третя особа житлово-будівельний кооператив «Жовтневий-163», місцезнаходження: м. Маріуполь, бул.Шевченка, буд.363.

Суддя С.В.Кулик