Справа № 569/7341/19
Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi головуючої суддi - Панас О.В. при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В. розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у спрощеному провадженні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " Екобрук" до ОСОБА_1 про встановлення факту розірвання трудових відносин та звільнення з роботи ,-
ТзОВ «Екобрук» звернулися до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту розірвання трудових відносин та звільнення з роботи. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 01 квітня 2013 року до ТОВ «Екобрук» було прийнято на роботу робітником- пакувальником гр. ОСОБА_1 , згідно наказу від 01.04.2013р. за № 4к з неповним робочим днем. З 01.02.2017р. даного працівника було переведено на повний робочий день, згідно наказу від 31.01.2017р. за № 2. Гр. ОСОБА_1 згідно довідки серії MCE - № 136206 було призначено інвалідність третьої групи, інвалід з дитинства з 09.04.2008р. довічно.
Починаючи з 18 березня 2019 року, відповідач не з`являвся на робоче місце протягом робочого часу, яке встановлене на підприємстві, про що свідчать акти невиходу на роботу, за період з 18.03.2019р. по 02.04.2019р. Однак, керівником підприємства, зважаючи на хворобливий стан гр. ОСОБА_1 та наявність інвалідності, прийнято рішення, щодо відвідання його вдома. За даним фактом складено Акт про відвідування працівника вдома від 27.03.2019р. Відповідно до даного акту гр. ОСОБА_1 знаходився в лежачому стані, з явними вираженими порушеннями функції кінцівок, на звуки не реагує. Зі слів мами він переніс інсульт, сидіти сам не може, не ходить, постійно лежить, потребує стороннього догляду.
У ОСОБА_1 немає наявних підтверджуючих медичних документів, які можна було б взяти до уваги, ні він сам не може здійснити будь-які дії, при здійсненні процедури звільнення.
Просили розірвати трудові відносини з 15.03.2019 року в зв`язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що
перешкоджають продовженню даної роботи згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України.
Представник позивача ОСОБА_2 подав письмову заяву згідно якої позовні вимоги ТОВ «Екобрук» підтримав повністю та просив позов задовольнити, слухати справу без його участі. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленням. Причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подав .
За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України, проти чого не заперечив представник позивача.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.04.2019 року прийнято позовну заяву ТзОВ «Екобрук» до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи на 09-00 год. 25.06.2019 року в приміщенні суду з викликом сторін. Відповідачу надавалося п`ятнадцятиденний строк із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.10.2019 р. з метою захисту процесуальних та трудових прав особи , яка є інвалідом (обмежений у пересуванні) , суд ухвалив Залучити відповідачу ОСОБА_1 адвоката для здійснення захисту його інтересів під час розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Екобрук" до ОСОБА_1 про встановлення факту розірвання трудових відносин та звільнення з роботи, через Рівненський обласний центр з надання безоплатної вторинної правової допомог, які повідомили суд, що у цивільній справі можуть приймати участь виключно на підставі особистого звернення ОСОБА_1 . Окрім того, судом вживалися заходи для встановлення чи не призначався ОСОБА_1 опікун. Як встановлено судом, станом на 05.12.2019р. ОСОБА_1 недієздатним не визнаний та опікун йому не призначений.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначеною цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.
Відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи.
Власник, на відміну від працівника, позбавлений права на свій розсуд розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк. Його право на розірвання трудового договору є значно більш обмеженим, ніж таке ж право працівника. Власник вправі із своєї ініціативи звільнити працівника тільки за умови, що є підстави, з якими закон пов`язує виникнення в нього права на розірвання трудового договору, [лише за наявності права на звільнення працівника власник реалізує його на свій розсуд: він вправі звільнити працівника або не звільняти, (за винятком, випадків, коли із відповідних норм, законодавства випливає обов`язок власника, звільнити працівника. Так, власник не може залишити працівника на попередній роботі, яка. відповідно до висновку ОСОБА_3 протипоказана йому за станом, здоров`я, і за відсутності згоди працівника на переведення зобов`язаний звільнити його на підставі п. 2 cт. 40 КЗпП). Право на свій розсуд вирішувати питання про розірвання трудового договору за наявності встановленої законом підстави залишається за власником навіть після того, як він запросив і одержав від виборного органу первинної профспілкової організації дозвіл на звільнення працівника. Застосуванням п. 2 cт. 40 КЗпП у разі звільнення за станом здоров`я, який перешкоджає продовженню роботи, важливо правильно зрозуміти співвідношення правила частини другої cm. 40 КЗпП, яка допускає звільнення з цієї підстави лише в разі неможливості переведення працівника на іншу роботу, і cт. 170 КЗпП, яка ставить в обов`язок власникові перевести працівника, що потребує надання легшої роботи, за його згодою на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або на необмежений строк. Cт.170 КЗпП виключає можливість звільнення працівника з роботи у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню роботи, якщо працівник згоден перейти на легшу роботу, яку власник зобов`язаний запропонувати працівникові у відповідності з медичним висновком. Здавалося б, судова практика і повинна керуватися правилом cт. 170 КЗпП України, віддаючи йому перевагу перед загальним правилом п. 2 cт. 40 КЗпП (з урахуванням правила частини другої cт. 40 КЗпП, яке допускає звільнення в разі неможливості перевести працівника на іншу роботу. При цьому неможливість може бути обумовлена і відсутністю вакантного робочого місця (вакантної посади) і відмовою працівника від переведення). При цьому працівник не може бути звільнений з роботи при відмові від переведення на іншу роботу, що викликане зниженням працездатності, якщо ця робота не відповідає трудовій рекомендації лікувального закладу.
При належному, незважаючи на іншу трудову рекомендацію, виконанні працівником обов`язків, покладених на нього трудовим договором, звільнення за зазначеною підставою проводиться за наявності медичного висновку, проте продовження виконання цих обов`язків йому протипоказано.
Однак, як було встановлено судом, у гр. ОСОБА_1 немає наявних підтверджуючих документів, які можна було б взяти до уваги, і він сам не може здійснити будь-які дії, при здійсненні процедури звільнення.
Станом на сьогоднішній день рішення по справі немає.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.02.1992 року № 9 (із змінами) при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.
Таким чином, оцінивши в сукупності докази у справі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 з 15.03.2019р. у зв`язку зі станом здоров`я не може виконувати трудові обов`язки, тому позовні вимоги ТзОВ «Екобрук» суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,280-284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, в и р і ш и в:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " Екобрук" , задовольнити. Розірвати трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю " Екобрук" та ОСОБА_1 з 15.03.2019 року в зв`язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджають продовженню даної роботи згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України.
Повне рішення виготовлене 06.12.2019 р.
Суддя: О.В.Панас