Справа № 234/3585/19
Провадження № 2/234/1741/19
27 листопада 2019 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Нейло І.М., за участю секретаря Рідош Г.Ю., розглянув цивільну справу №234/3585/19
за позовом Публічного акціонерного товариства Банку «ТРАСТ»
про стягнення заборгованості
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:
28.02.2019 року ПАТ Банк «ТРАСТ» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що 28.05.2013 р. банк отримав від ОСОБА_1 пропозицію укладення договору №R161.002-ТЕК.0026953, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 35 400,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит до 27.05.2016 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 16,49% річних та 1,37% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. В зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачем, станом на 14.02.2019 виникла заборгованість в сумі 26 411,68 грн., а саме: заборгованість за кредитом 26 267,95 грн.; 68,51 грн. заборгованість з оплаті відсотків; 75,22 грн. пеня нарахована на прострочені % і прострочені платежі з оплати комісії. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26 411,68 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн.
Відповідач письмові заперечення суду не надав.
2. Заяви (клопотання) учасників справи.
06.11.2019 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить розглядати справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
3. Процесуальні дії у справі
19.03.2019 року ухвалою суду провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що 28.05.2013 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №R161.002-ТЕК.0026953, відповідно до якого відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 35 400,00 грн. та в свою чергу зобов`язався повернути вказані кредитні кошти до 27.05.2016 року, сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 16,49% річних та 1,37% щомісячно комісії за супроводження кредиту, строком на 36 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом відповідно до Графіку погашення кредиту.
Відповідно до заяви - анкети позичальника №Z0121261, 28.05.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ Банк «ТРАСТ» про отримання кредиту. Згідно вказаної заяви відповідач був ознайомлений з основними умовами споживчого кредиту в ПАТ Банк «ТРАСТ», його недоліками та перевагами.
Відповідно до п.2.2.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі у клієнта виникає обов`язок сплачувати відповідні проценти по кредиту та інші комісії, пені та плати які передбачені тарифами ОСОБА_2 . Розрахунок процентів на залишок заборгованості по кредиту здійснюється щомісячно за фактичний строк користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у році. Нарахування процентів починається з першого дня одержання кредиту до передостаннього строку дії кредиту.
Відповідно до п.3.1.7 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі проценти нараховуються кредитором щомісячно з розрахунку фактичної кількості днів у процентному періоді та бази 365 днів у році (366 днів у високосному році) на суму фактичної заборгованості по кредиту на кінець операційного дня.
Відповідно до п. 4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід`ємною частиною Кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3% від суми прострочених зобов`язань за кожний день прострочення. Сума пені стягується кредитором на підставі договірного списання з рахунку клієнта після повного погашення ним суми простроченої заборгованості.
Судом також встановлено, що відповідач, в порушення умов кредитного договору, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до договору.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом 14.02.2019 виникла заборгованість в сумі 26 411,68 грн., а саме: заборгованість за кредитом 26 267,95 грн.; 68,51 грн. заборгованість з оплаті відсотків; 75,22 грн. пеня нарахована на прострочені % і прострочені платежі з оплати комісії.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на мовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться."
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути пеню в сумі 75,22 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами забороняється законом.
Так, згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ Донецької області віднесено до вказаного переліку.
Відповідно до матеріалів справи відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту, а саме: сплати пені в сумі 75,22 грн.
При цьому суд вважає безпідставними доводи банку, що вказана сума пені нарахована на прострочені % і прострочені платежі з оплати комісії, тому до правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відповідач не звільняється від сплати пені.
Так, згідно п.4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід`ємною частиною Кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3% від суми прострочених зобов`язань за кожний день прострочення. Сума пені стягується кредитором на підставі договірного списання з рахунку клієнта після повного погашення ним суми простроченої заборгованості.
Таким чином сума пені нараховується на всю суму прострочених зобов`язань, а не на її окремі складові.
З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 14.02.2019 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 26 336,46 грн., а саме: заборгованість за кредитом 26 267,95 грн.; 68,51 грн. заборгованість з оплаті відсотків.
5. Позиція суду.
Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню частково та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 26 336,46 грн.
6. Судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2019р.
Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1915,52 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 261, 509, 525, 526, 530, 551, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського

міського суду: І.М. Нейло