Провадження №: 2/752/2171/19
30.10.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа комунальне підприємство «ЖЕО-111 Голосіївського району», ОСОБА_3 про усунення перешкод у реалізації права власності шляхом демонтажу прибудови,
26.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у реалізації права власності шляхом демонтажу прибудови до ОСОБА_2 , третя особа «ЖЕО-111 Голосіївського району».
15.11.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
28.03.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва залучено до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_3 , закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.
В обґрунтування заявлених вимог, позивачем зазначено, що вона разом із сином ОСОБА_3 є власницею Ѕ квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.08.2008 року.
ОСОБА_2 є власницею приміщення квартири спільного заселення за адресою: АДРЕСА_2 . Остання з 2000 року по теперішній час проживає зі співмешканцем ОСОБА_4 , який не є співвласником зазначеної кімнати, а також не зареєстрований у встановленому законом порядку за зазначеною вище адресою. У березні 2016 року останній почав самовільно без відповідного дозволу здійснювати перепланування місць загального користування внаслідок чого обмежив доступ мешканців кімнат АДРЕСА_3 до кухні загального користування. Співмешканець відповідачки здійснив зазначену прибудову у вигляді перегородки з гіпсокартону до кімнати АДРЕСА_2, вмонтував дверні блоки, які замкнув на ключ.
З приводу ситуації, що склалася 21.06.2018 року звернулася до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.
За результатами перевірки звернення, ЖЕД-111 актом від 21.06.2018 року попередили мешканців кімнати АДРЕСА_2 про необхідність демонтажу змонтованих конструкцій на надання постійного, вільного доступу до приміщення кухні загального користування.
Однак, вимоги, що викладені у зазначеному вище акті, залишені відповідачкою ОСОБА_2 без виконання.
Просила зобов`язати ОСОБА_2 усунути їй перешкоди у реалізації права власності шляхом демонтажу прибудови, яка обмежила доступ до кухні загального користування квартири АДРЕСА_1 .
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні відсутня, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні відсутня, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталася.
Представник третьої особи «ЖЕО-111 Голосіївського району» звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Врахувавши думку позивачки про те, що остання не заперечує проти заочного вирішення справи, а також з огляду на те, що відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила суду про поважність причин своєї неявки, не подала відзив, суд приходить до висновку про можливість завершення розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, які не містять відзиву, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що за даними свідоцтва про право власності на житло від 12.08.2008 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками Ѕ квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 підставою для позову зазначає, що ОСОБА_2 є власницею приміщення квартири спільного заселення за адресою: АДРЕСА_2 . Остання з 2000 року по теперішній час проживає зі співмешканцем ОСОБА_4 , який не є співвласником зазначеної кімнати, а також не зареєстрований у встановленому законом порядку за зазначеною вище адресою. У березні 2016 року останній почав самовільно без відповідного дозволу здійснювати перепланування місць загального користування внаслідок чого обмежив доступ мешканців кімнат АДРЕСА_3 до кухні загального користування. Співмешканець відповідачки здійснив зазначену прибудову у вигляді перегородки з гіпсокартону до кімнати АДРЕСА_2, вмонтував дверні блоки, які замкнув на ключ.
21.06.2018 року ОСОБА_1 з приводу несанкціонованого перепланування та встановлення перегородки у місцях загального користування квартири АДРЕСА_1 звернулася до голови Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 13).
За результатами перевірки звернення, ЖЕД-111 актом від 21.06.2018 року попередили мешканців кімнати АДРЕСА_2 про необхідність демонтажу змонтованих конструкцій на надання постійного, вільного доступу до приміщення кухні загального користування (а.с. 14).
Однак, вимоги, що викладені у зазначеному вище акті, залишені відповідачкою ОСОБА_2 без виконання.
За правилами ч. 1-4 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 369 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; власність зобов`язує; право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа КП «ЖЕО-111 Голосіївського району», ОСОБА_3 про усунення перешкод у реалізації права власності шляхом демонтажу прибудови, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачці за рахунок відповідачки відповідно до правил ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 319, 321, 369 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа комунальне підприємство «ЖЕО-111 Голосіївського району», ОСОБА_3 про усунення перешкод у реалізації права власності шляхом демонтажу прибудови, задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у реалізації права власності ОСОБА_1 шляхом демонтажу прибудови, яка обмежила доступ до кухні загального користування квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Текст рішення суду складено 30.10.2019 року.

Суддя К.Г. Плахотнюк