КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Справа № 756/11856/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2019 року, постановлене у складі судді Писанець В.А.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження його транспортного засобу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25 лютого 2016 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Хрещатик, 17 в м. Києві всупереч вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що завдало позивачу матеріальні збитки у розмірі 26 809,03 грн., а також моральну шкоду, яка зумовлена зміною способу життя та у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відповідно і способу пересування, що позивач оцінює в сумі 25 000 грн. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року по справі № 757/10299/16-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано його стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 26 809,03 грн. та судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що наданий позивачем рахунок № НОМЕР_6 від 14.04.2016 року, на який суд посилався у рішення як основний доказ понесення збитків позивачем, не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки із вказаного рахунку не вбачається, що понесені витрати є взаємопов`язані з ДТП, яке мало місце 25.02.2016 року та, що вказані запчастини були встановлені на транспортний засіб позивача.

Крім того, судом не враховано положення постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» де зазначено, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Зазначає, що між ним та ПАТ «Страховою компанією «Скайд» укладено поліс № АЕ/4057733 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За даним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн.

Звертає увагу на те, що позивачем в судовому засіданні було зазначено, що він пред`являв вимоги до ПАТ «Страхова компаніє «Скайд» та в подальшому до Моторного (транспортного) страхового бюро України, що є підставою для відмови у позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 просить скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що ПАТ СК «Скайд» була виключена з Державного реєстру фінансових установ, а тому вимоги позивача задовольнити не може. Страхова компанія хоч і не є припиненою, проте діяльності не веде.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів Моторного ( транспортного) страхового бюро України та ПАТ «Страхова компанія «Скайд» в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 лютого 2016 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Хрещатик, 17 в м. Києві всупереч вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року по справі № 757/10299/16-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано його стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ м. Красноармійська УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 01 лютого 2012 року автомобіль Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 .

Згідно з рахунком № НОМЕР_6 від 14 квітня 2016 року вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 26 809 грн. 03 коп.

Даючи правову оцінку доказам у справі, враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода 25 лютого 2016 року відбулася з вини відповідача, що встановлено постановою Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року у справі № 757/10299/16п, суд, на підставі положень ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 26 809 грн. 03 коп. підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт завдання моральної шкоди позивачу у визначеному ним розмірі, тому з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про те, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди сторонами не оскаржувалось, тому у вказаній частині колегія суддів рішення не перевіряє.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно - правових обов`язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до положень ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, які мають загальнообов`язковий характер.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції неможливо, оскільки вони зроблені за неповного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення у цій частині.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України , шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля, який постраждав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Однак суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки наявному у матеріалах справи полісу обов`язкового страхування, який був чинним на момент ДТП, не з`ясував обставин щодо звернення позивача до ПАТ СК «Скайд» із заявою про виплату страхового відшкодування, не врахував положень вищевикладених норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та правових висновків Великої Палати Верховного Суду, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення відшкодування майнової шкоди із заподіювача шкоди, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, заперечуючи проти задоволення позову, відповідач ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції копію полісу № АЕ/4057733 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким підтверджується укладення відповідного договору між ПАТ «Страхова компанія «Скайд» та ОСОБА_1 14 квітня 2015 року ( а.с. 53). Забезпеченим транспортним засобом по даному договору є автомобіль марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 . Строк дії договору - до 14 квітня 2016 року включно, страхова сума ( ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну потерпілого, становить п`ятдесят тисяч гривень.

Таким чином, ДТП, у вчиненні якої 25 лютого 2016 року визнаний винним ОСОБА_1 , сталася у межах строку дії договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір заподіяної шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика.

Як вбачається з матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, витребуваних з Печерського районного суду м. Києва, у додатку до схеми ДТП було зазначено номер і дату страхового полісу, виданого ПАТ СК «Скайд». Таким чином, позивач ОСОБА_3 при оформленні працівниками поліції зазначених матеріалів був повідомлений про страхову компанію, у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 та до якої слід звертатись за відшкодуванням збитків.

Згідно з копією заяви ОСОБА_2 до ПАТ СК «Скайд» від 24 травня 2016 року, він звернувся до вказаної страхової компанії з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, подавши необхідні документи ( а.с. 20).

Разом з тим, як вбачається зі скарги ОСОБА_2 до Моторного ( транспортного) страхового бюро України та Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 06.09.2016 року, протягом тривалого часу результатів розгляду заяви ПАТ СК «Скайд» не повідомляє, відповідного рішення по заяві не прийнято, страхове відшкодування не виплачено.

Ухвалою суду першої інстанції 27 липня 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, було задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 та залучено до участі у справі як відповідачів ПАТ «Страхову компанію «Скайд» та Моторне ( транспортне) страхове бюро України.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди до вказаних відповідачів, суд першої інстанції не навів обґрунтованих висновків щодо підстав для такої відмови.

У відповіді Нацкомфінпослуг на звернення позивача ОСОБА_2 було повідомлено, що 23 червня 2016 року прийнято розпорядження № 1387 про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності ПАТ СК «Скайд».( а.с. 120-121).

Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, № 2007 від 18.08.2016 року, ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» виключена з Державного реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ № 136 від 21.08.2004 року.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на МТСБУ може бути покладено виконання зобов`язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( а.с. 106-111) ПАТ «Страхова компанія «Скайд» на даний період часу не ліквідована, не визнана банкрутом та не перебуває в процесі припинення.

Таким чином, та обставина, що розпорядженням Нацкомфінпослуг ПАТ СК «Скайд» анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки відповідно до ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про необхідність відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди з тих підстав, що розмір шкоди не доведено, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з копії рахунку № НОМЕР_6 від 14 квітня 2016 року виданого офіційним дилером Porsche ТОВ «Віннер ПЦКА», вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу складає 26 809 грн. 03 коп.

Заперечення відповідача щодо несвоєчасного складання такого рахунку - майже через два місяці після ДТП, та у зв`язку з цим можливі невідповідності переліку замінюваних деталей тим, які були пошкоджені внаслідок ДТП 25 лютого 2016 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 визнав ту обставину, що за заявою ОСОБА_2 представниками ПАТ СК «Скайд» було здійснено огляд автомобіля та складено відповідний акт, проведено оцінку вартості заподіяної шкоди, однак копії таких документів сторонам не надано. При цьому, як вбачається з додатку до схеми ДТП, що наявна в матеріалах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, перелік пошкоджень автомобіля Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_2 : лакофарбове покриття заднього бамперу, можливі пошкодження внутрішніх елементів, - відповідає змісту рахунку, перелік робіт і замінних деталей у якому свідчить саме про усунення наслідків пошкодження автомобіля в ДТП, що сталась 25 лютого 2016 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , МТСБУ, ПАТ СК «Скайд» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, оскільки рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому в цій частині слід прийняти постанову про задоволення зазначених позовних вимог до відповідача ПАТ СК «Скайд», а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та МТСБУ слід відмовити з вищенаведених підстав.

Згідно з вимогами ч. 1, 2, 13 ст. 141 ЦПК України з відповідача ПАТ Страхова компанія «Скайд» на користь відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1153 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374- 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2019 року - скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та прийняти постанову:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 26 809 грн. 03 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2019 року- залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1153 грн. 50 коп.

Сторони:

Позивач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд», ідентифікаційний код юридичної особи - 16295210, місцезнаходження : м. Київ, провулок Руслана Лужевського, 14, корпус 1, офіс 3Б.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання : АДРЕСА_2

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.