Справа № 473/759/19
"29" березня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 обєднаної територіальної громади, треті особи без самостійних вимог Відділ у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Південна товарна біржа про визнання права власності на земельну ділянку
15 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 обєднаної територіальної громади про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою Миколаївська область Вознесенський район с. Бузьке, вул. Піщана, 18.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що 04.12.2012 року помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,25 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою Миколаївська область Вознесенський район с. Бузьке, вул. Піщана, 18.
Зазначена земельна ділянка належать ОСОБА_4 на підставі договору купівлі- продажу, який був укладений між ним та ОСОБА_5 в письмовій формі і зареєстрований на Вознесенській філії Південної товарної біржі, нічиїх прав та законних інтересів не порушує і всі умови договору купівлі-продажу виконані. В подальшому ОСОБА_4 отримано витяг з рішення №7 від 19.03.1999 р. про передачу зазначеної земельної ділянки у власність ОСОБА_4, однак державний акт на зазначену земельну ділянку він оформити не встиг.
Спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_4 є він, оскільки проживав та був зареєстрований на момент смерті спадкодавця за однією адресою.
При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4, стосовно вказаної земельної ділянки йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право власності на землю. В адміністративному порядку дане питання врегулювати не можливо. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати за ним право на земельні ділянки.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 18.02.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого засідання.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 11.03.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначена до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_6 не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, причини неявки суду невідомі, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 обєднаної територіальної громади не зявився, причини неявки суду невідомі, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
В судове засідання представник третьої особи Південної товарної біржи не зявився, причини неявки суду невідомі, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
В судове засідання представник третьої особи Відділ у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області не зявився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу без його участі, вирішення справи залишають на розсуд суду.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2012 року в місті Вознесенськ Миколаївської області помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-ФП №172528, видане 19.12.2012 року). Після його смерті спадкоємцями за законом першої черги є ОСОБА_1 як син (свідоцтво про народження IV-БМ №328509, видане 06.09.1978 року), який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав на момент смерті спадкодавця за однією адресою на протязі шести місяців (довідка №171 від 30.01.2019 року видана ОСОБА_3 сільською радою Вознесенського району Миколаївської області).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,25 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою Миколаївська область Вознесенський район с. Бузьке, вул. Піщана, 18 (до перенумерації 11-а, на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області №12 від 31.01.2001 про найменування вулиць та нумерацію будинків в селі ОСОБА_3) .
Зазначена земельна ділянка належать ОСОБА_4 на підставі договору купівлі- продажу, який був укладений між ним та ОСОБА_5 в письмовій формі і зареєстрований на Вознесенській філії Південної товарної біржі, нічиїх прав та законних інтересів не порушує і всі умови договору купівлі-продажу виконані. В подальшому ОСОБА_4 отримано витяг з рішення №7 від 19.03.1999 р. про передачу зазначеної земельної ділянки у власність ОСОБА_4, однак державний акт на зазначену земельну ділянку він оформити не встиг. Вказана земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності ІІІ-МК №025398 належить попередньому власнику ОСОБА_5.
При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4, стосовно вказаної земельної ділянки йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право власності на землю( довідка розяснення норм чинного законодавства №52/01-16 від 30.01.2019 року видана приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7). В адміністративному порядку дане питання врегулювати не можливо.
Також судом встановлено, що 06.10.1998 року між ОСОБА_4, як покупцем та ОСОБА_5, як продавцями був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою Миколаївська область Вознесенський район с. Бузьке, вул. Піщана, 18 та зареєстрований в той же день на Вознесенській філії Південної товарної біржі за реєстровим №0110.
В судовому засіданні було встановлено, що сторони при укладенні договору як продавець та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобовязання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але нотаріально посвідчити договір неможливо.
Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі - продажу був вчинений у жовтні 1998 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який передбачав низку правил з приводу купівлі продажу нерухомого майна ( ст. ст. 47, 225) та ЗК України 1990 року.
З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.
Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
За приписами ч.4, 5 ст.18 ЗК України (1990 року, який діяв на час укладення договору) підставами придбання земельної ділянки, яка знаходиться у приватній власності відбувається за договором купівлі-продажу, який посвідчується в нотаріальному порядку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності.
Таким чином, оскільки сторони по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконали всі умови договору, а нотаріально посвідчити договір неможливо, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу.
Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.
Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, та відсутність належного правовстановлювального документа на земельну ділянку у власника, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на земельну ділянку.
Керуючись ст. ст. 4,14,81,223,280,281,259,263,265,273 ЦПК України, суд
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати ДІЙСНИМ договір купівлі-продажу земельної ділянки площе 0,25 га., наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою Миколаївська область Вознесенський район с. Бузьке вул. Піщана, 18, зареєстрованого 06.10.1998 року за реєстровим №0110 Вознесенською філією Південної товарної біржі, який був укладений між ОСОБА_5, як продавцем та ОСОБА_4, як покупцем.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 04 грудня 2012 року на земельну ділянку площею 0,25 га., наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою Миколаївська область Вознесенський район с. Бузьке вул. Піщана, 18, що належала згідно державного акту на право приватної власності на землю від 14.09.1998 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №724, ОСОБА_5.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя М.М. Ротар