ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/696/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 310020000 Кирилюк Н. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2018 (ухвалене о 15 год. 34 хв. у залі судових засідань Смілянського міськрайонного суду, повний текст складено 03.10.2018, суддя в суді першої інстанції Кирилюк Н.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася 22.05.2019 до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1800,00 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 віку трьох років.В обґрунтування вказано на те, що сторони тривалий час проживали у цивільному шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, має роботу. Позивач не може працювати, оскільки доглядає за сином. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за сином, вона не має. Оскільки відповідач ухиляється від її утримання, було подано цей позов.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2018 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1400,00 грн. до досягнення сином трирічного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 22.05.2019. При цьому суд виходив з того, що відповідач зобов`язаний утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, він не довів, що на його утриманні перебувають батьки похилого віку.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 24.10.2019 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, просить рішення суду першої інстанції змінити та зменшити розмір аліментів до 1000,00 грн. щомісячно. Скаржник зазначає, що суд не врахував сплату ним аліментів на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини його доходів щомісячно. Також скаржник надає матеріальну допомогу батькам похилого віку. Стягнуті судом аліменти негативно вплинуть на майновий стан скаржника, який має щомісячний дохід в розмірі 6-7 тисяч гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просила суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення аліментів у місячному розмірі 1800,00 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина, яка не досягла трирічного віку, проживає з матір`ю (позивачем). Це ж підтверджується довідкою квартального комітету №19 м. Сміла від 15.05.2019.

Згідно довідки від 29.05.2019 (а.с.29) відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «АТБ-Маркет» на посаді молодшого приймальника товарів та отримує заробітну плату в середньому близько 7-8 тисяч гривень на місяць.

Правовідносини сторін у справі мають наступне правове регулювання.

Частинами 2, 4 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 статті 91 СК України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч.2 ст.77 СК України). Як встановлено ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У даній справі встановлено, що спільна дитина сторін, яка не досягла трирічного віку, проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач здатний надавати матеріальну допомогу позивачу як за станом свого здоров`я так і за матеріальним становищем, так як має постійне місце роботи.

З цих підстав суд прийшов до висновку про можливість стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання жінки до досягнення дитиною трирічного віку.

Вказане відповідач під сумнів не ставить, однак він не погоджується з визначеним судом розміром аліментів, які стягуються на утримання позивача.

Однак апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно визначив розмір аліментів, які стягуються на утримання жінки до досягнення дитиною трирічного віку, в сумі 1400,00 грн. щомісячно, що відповідає вимогам розумності та справедливості, при цьому, належним чином врахувавши всі обставини, які вказав відповідач (що також продубльовано в його апеляційні скарзі).

Так факт стягнення з нього на утримання дитини аліментів у розумінні вимог статті 84 СК України, яка регламентує сплату аліментів на утримання жінки до досягнення дитиною трирічного віку, правового значення не має, адже батько зобов`язаний утримувати своїх дітей, що відповідає приписам ст.180 СК України, та надавати матеріальну допомогу жінці до досягнення дитиною трирічного віку, про що зазначено в ст.84 СК України, у разі наявності можливостей для цього.

Судом встановлена відсутність обставин, які б перешкодили відповідачу надавати матеріальну допомогу позивачу до досягнення дитиною трирічного віку, що скаржник не оспорює.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак скаржником не надано суду жодного доказу у підтвердження того, що його батьки потребують матеріальної допомоги від нього та те, що він таку допомогу дійсно надає їм.

Скаржником не доведено існування обставин, які б спростовували його можливість сплачувати позивачу аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Апеляційні доводи скаржника в цій справі були враховані судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2018 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, що подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, що подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 11.12.2019 року.

Суддя-доповідач

Судді