Ухвала

10 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 367/7110/14-ц

провадження № 61-12957св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 січня 2019 року в складі судді Пархоменко О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року в складі колегії суддів: Соколової В. В., Андрієнко А. М., Поліщук Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у період із 25 квітня 2009 року по 11 жовтня 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого ними спільно було придбано ряд майна, зокрема, легковий автомобіль Volkswagen Polo, 2002 року випуску, № кузова (VIN) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після розірвання шлюбу відповідач відмовила йому в праві користування автомобілем, а 31 жовтня 2014 року без його відома і дозволу вивезла його в невідомому напрямку разом із документами та розпоряджається ним на власний розсуд.

У зв`язку з цим, позивач просив визнати за відповідачем право власності на легковий автомобіль Volkswagen Polo, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та стягнути з відповідача на його користь половину ринкової вартості вказаного автомобіля, визначеної за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, та в останній редакції позовних вимог він заперечував факт спільного проживання з відповідачем однією сім`єю до укладення шлюбу, вказував на те, що автомобіль марки RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_4 , є особистою його власністю. Просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , вартість якої на час розгляду справи становить 325 963,00 грн, так як вона була придбана за кредитні кошти, боргові зобов`язання оформлені на нього і ним виконуються самостійно за особисті кошти і банк заперечує щодо зміни сторони у зобов`язанні. При такому поділі просив врахувати належну йому частку від вартості автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яка за експертною оцінкою становить 200 171,00 грн.

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» (далі - ПАТ «Кредит Європа Банк») про поділ майна подружжя та встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування заявлених за зустрічним позовом позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період із 01 червня 2007 року до дати реєстрації шлюбу. За цей час вони придбали автомобіль марки RENAULT MASTER, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , а тому вказаний автомобіль належить до об`єктів їх спільної сумісної власності, і має бути врахований при здійсненні поділу їх спільного майна.

У період шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 травня 2011 року сторонами за спільні кошти придбано квартиру АДРЕСА_1 , вартість якої становила 207 576,20 грн. Для купівлі вказаної квартири на ім`я ОСОБА_1 був отриманий кредит в ПАТ «Кредит Європа Банк» на загальну суму 145 000,0 грн, а вона виступила поручителем за цим зобов`язанням, що підтверджує укладений нею договір поруки від 24 травня 2011 року. За час спільного проживання сторонами сплачено 26 586,00 грн тіла кредиту за рахунок спільних коштів, а залишок кредиту складає 118 414,00 грн. Оскільки спірна квартира перебуває в іпотеці та має місце не виплачений кредит, то вважає за доцільне визнати за кожним з подружжя право власності на Ѕ частини квартири і стягнути з неї на користь ОСОБА_1 1/2 частини зобов`язання по кредитному договору в розмірі 50 207,00 грн.

Щодо автомобіля Volkswagen Polo, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , то вона просить стягнути з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію за 1/2 частини спільного автомобіля в розмірі 33 250,00 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Поділено спільне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Виділено ОСОБА_1 із спільної сумісної власності подружжя 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на вказане майно.

Виділено ОСОБА_2 із спільної сумісної власності подружжя 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_2 право власності на вказане майно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Поділено спільне майно подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Виділено ОСОБА_2 із спільної сумісної власності подружжя 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_2 право власності на вказане майно.

Виділено ОСОБА_1 із спільної сумісної власності подружжя 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на вказане майно.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю без шлюбу у період із 01 червня 2007 року по 24 квітня 2009 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині зустрічний позов залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 4/5 частини квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки «Volkswagen Polo», 2002 року випуску, в розмірі 42 245,36 грн, та судові витрати в розмірі 6346,13 грн, а всього стягнуто 48 591,49 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У липні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року, в якій просить повністю скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання автомобіля марки RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_4 спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з ОСОБА_1 на її користь компенсації 1/2 частини вартості автомобіля в розмірі 72 758,40 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити зазначені зустрічні позовні вимоги, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що ОСОБА_1 не вносив відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, що дозволяє зробити висновок щодо його фактичної згоди на отримання грошової компенсації за спірну квартиру. Крім того, обидві судові інстанції проігнорували заявлені нею за зустрічним позовом вимоги про визнання автомобіля марки RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_4 спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з ОСОБА_1 на її користь компенсації 1/2 частини вартості автомобіля в розмірі 72 758,40 грн. Матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період із 01 червня 2007 року по 24 квітня 2009 року. При цьому автомобіль марки RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_4 придбаний за три тижні до офіційної реєстрації шлюбу, але під час проживання сторін однією сім`єю, оскільки договір купівлі-продажу автомобіля укладений 04 квітня 2009 року, а заяву про реєстрацію шлюбу сторонами подано 28 березня 2009 року. Також судом апеляційної інстанції не вірно застосовано положення частини четвертої статті 65 СК України в частині визначення за нею право власності на 1/5 частки спірної квартири, оскільки судом не враховано, що у неї немає іншого нерухомого майна, натомість ОСОБА_1 має інше житло, вона є поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_1 з виплати кредитних коштів, наданих відповідно до договору про надання споживчого кредиту, інколи виконували договірні зобов`язання ОСОБА_1 з виплати кредитних коштів, у неї на вихованні знаходиться малолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований в спірній квартирі.

У серпні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу відхилити.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Кредит Європа Банк», ОСОБА_5 , про поділ майна подружжя та встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська