Справа №305/2307/18
Провадження по справі 2/305/178/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2019. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді - Бліщ О.Б.

за участі секретаря с/з - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк "Приват Банк" до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Колективне Підприємство "Янтарь" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 "Приват Банк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Колективне Підприємство "Янтарь" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивують тим, що 16.08.2013 представником КП "Янтарь" підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви позичальник приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 16.08.2013. Відповідно до вказаного договору позичальнику було встановлено кредитний ліміт в розмірі 50000 гривень, на поточний рахунок 7640 в електронному вигляді, через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта, що визначено та врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг". Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісія за користування кредитом та інших витрат. Свої зобов'язання за договором ОСОБА_2 виконав належним чином та в повному обсязі, надав позичальнику кредитні кошти в сумі 50 000 гривень. В порушення умов договору позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим, станом на 13.08.2018 має заборгованість в сумі 153208,78 грн., яка складається з наступного: 31753,98 грн. - заборгованість за кредитом; 52079,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8849,28 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 60525,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Однак, банк визначає розмір позовних вимог, які підлягають до стягнення в розмірі 116424,60 грн,, яка складається з наступного: 31753,98 грн. - заборгованість за кредитом; 52079,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8849,28 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 23741,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. 10.10.2014 між АТ КБ "Приват Банком" та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №POR473, предметом якого є надання поруки ОСОБА_3 за виконання зобов'язань позичальника, які випливають з умов вищевказаного Кредитного договору. Відповідно до умов договору та вимог закону боржник та поручитель несуть перед банком солідарну відповідальність. Тому, у своєму позові позивачі просять суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором б/н від 16.08.2013 в сумі 116424,60 грн. та судові витрати по справі.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 31.12.2018 відповідачці був наданий строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали ОСОБА_3 отримала 17.01.2019.

22.02.2018, відповідачка ОСОБА_3 надала суду відзив на позовну заяву. Вказаний відзив поданий відповідачкою з порушенням строків встановлених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, без поважних на те причин. ОСОБА_3 у відзиві вказала на причину пропуску строку тривалу хворобу, однак жодних доказів своєї тривалої хвороби суду не надала. Однак, з метою усунення будь-яких сумнівів та суперечностей з боку відповідачки, суд надасть правову оцінку доводам відповідачки зазначеними у відзиві на позовну заяву.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідачка зазначила що вважає вказаний позов безпідставним та необгрунтованим. На її думку, позивачами не надано суду належного доказу існування заявленої в позові заборгованості. Вважає, що позивачами завищено розмір неустойки. Також, на думку відповідачки, позивачами пропущено строк позовної давності для звернення в суд з даним позовом, а встановлений Умовами та правилами надання банківських послуг додатковий строк позовної давності на її думку не слід брати до уваги, так-як договором поруки строк позовної давності для звернення в суд не збільшено. Зважаючи на викладене просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В свою чергу АТ КБ "Приват Банк" надало суду відповідь на відзив.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, відзив відповідачки та відповідь на відзив, суд, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16.08.2013, між КП "Янтарь" та АТ КБ "Приват Банк", було укладено кредитний договір б/н, який виразився у заяві про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви позичальник приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 16.08.2013. Відповідно до вказаного договору позичальнику КП "Янтарь" було встановлено кредитний ліміт в розмірі 50000 гривень, на поточний рахунок 7640 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта, що визначено та врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг". Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісія за користування кредитом та інших витрат. Свої зобов'язання за договором ОСОБА_2 виконав належним чином та в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в сумі 50 000 гривень, що стверджується довідкою ПАТ КБ "Приват Банк" від 26.10.2018.

У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).

Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору боржник КП "Янтарь" зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 13.08.2018 має заборгованість в сумі 153208,78 грн,, яка складається з наступного: 31753,98 грн. - заборгованість за кредитом; 52079,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8849,28 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 60525,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Однак банк, самостійно зменшив розмір пені, яка підлягає до стягнення, визначивши розмір позовних вимог, які підлягають стягненню в розмірі 116424,60 грн., яка складається з наступного: 31753,98 грн. - заборгованість за кредитом; 52079,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8849,28 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 23741,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Суд звертає увагу на те. що банком самостійно перераховано розмір пені в рахунок його зменшення, в сумі за останній рік, який передував зверненню в суд, тому твердження відповідачки зазначені у відзиві про завищення суми пені не заслуговують на увагу.

Окрім того, судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року, між відповідачкою ОСОБА_3 та Публічним Акціонерним Товариством ОСОБА_2 "Приват Банк" було укладено договір поруки POR473. Предметом цього договору є надання поруки ОСОБА_3, яка є поручителем перед Кредитором за виконання КП "Янтарь" своїх зобов'язань за кредитним договором.

Зміст договору як угоди (правочину) становить сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обовязки, що становлять зміст договірного зобовязання (ч.1ст.628 ЦК).

Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, котрим визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.ч. 1, 2 ст.553 ЦК).

Статтею 554 ЦК передбачено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом п.1.2 договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, у тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених у кредитному договорі.

Відповідно до договору поруки відповідальність поручителя й боржника є солідарною.

Пунктом 2.1.2 договору поруки встановлено право кредитора в разі невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд, враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Не заслуговує на увагу твердження відповідачки зазначене у відзиві на позовну заяву про те, що позивачами не надано до матеріалів справи обгрунтованих доказів розрахунку заборгованості за кредитним договором. Так, в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором б/н від 16.08.2013, який підтверджує суму заборгованості заявлену в позові. На спростування вказаної суми заборгованості відповідачкою ОСОБА_3 не надано суду жодних доказів, тому суд приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий позивачами в додатку до позовної заяви.

Також, не узгоджуються з вимогою закону, твердження відповідачки зазначені у відзиві про те, що позивачем при зверненні з даним позовом до суду пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 ЦК України, для окремих видів вимог встановлена спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Так згідно ч.2 п.1 вказаної статті, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п.3.18.5.7 Умов укладеного сторонами договору, строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 5 років. Також згідно п.5.1 Договору поруки сторони домовились збільшити встановлену законом позовну давність, дійшовши згоди що до передбачених цим договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

Отже, при зверненні з даним позовом до суду з вимогою про стягнення кредитної заборгованості з поручителя позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення з даними вимогами, оскільки строк позовної давності щодо пред'явлення таких вимог було збільшено за домовленістю сторін.

На думку суду, позивачами надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачкою та третьою особою умов договорів, а відповідачкою жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ПАТ КБ "ПриватБанк", судові витрати в сумі 1762 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк "ПриватБанк", юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , рахунок №3111, МФО №305299 заборгованість за кредитним договором б/н від 16.08.2013 в розмірі 116 424 (сто шістнадцять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 60 копійок, а саме: 31 753 (тридцять одна тисяча сімсот п'ятдесят три) гривні 98 копійок - заборгованість за кредитом, 52079 (п'ятдесят дві тисячі сімдесят дев'ять) гривень 53 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом; 23 741 (двадцять три тисячі сімсот сорок одна) гривня 81 копійка - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 8849 (вісім тисяч вісімсот сорок дев'ять) гривень 28 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного Товариства ОСОБА_2 "Приват Банк" 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві ) гривні судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З повний текст рішення суду складено 27 березня 2019 року.

Головуюча: Бліщ О.Б.