Справа № 362/4109/19
Провадження № 2/362/2210/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

за участю секретаря - Лагути І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Васильків цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд звернути стягнення на предмет застави: транспортний засіб Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 шляхом продажу вказаного рухомого майна АТ "Ощадбанк" з укладенням від імені власника договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеним експертом-оцінювачем на день проведення продажу, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №1845 від 20.12.2006 року і загальному розмірі 11625,09 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" вказує, що 20.12.2006 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" (яке в подальшому змінило тип товариства на АТ "Державний ощадний банк України") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1845, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 16905,00 доларів США терміном на 84 місяці з кінцевим строком погашення до 20.12.2013 року на купівлю транспортного засобу, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти в розмірі 11,5% річних в порядку та строки, визначені цим договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 укладено договір застави №3985 від 20.12.2006 року,За умовами якого заставодавець передає у заставу заставодержателю транспортний засіб автомобіль легковий універсал - В, Chevrolet Tacuma, номер кузова - НОМЕР_2 , колір - зелений, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , а заставо держатель приймає в заставу предмет застави в порядку та на умовах, визначених даних договором, в силу чого заставодержатель має право в разі невиконання заставодавцем забезпеченого заставою зобов`язання, одержати задоволення з вартості предмета застави переважно перед іншими кредиторами.

Позивач виконав умови кредитного договору та надав кредит у сумі, визначеній цим договором. Натомість, відповідач порушив зобов`язання по поверненню кредиту та сплати процентів відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку з чим за цим договором утворилась заборгованість.

22.04.2010 року банком та відповідачем укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №1845 від 20.12.2006 року, за умовами якого сторони прийшли до згоди щодо реструктуризації кредитної заборгованості по кредиту та зміни графіку погашення кредиту.

Однак, відповідач не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором, що призвело до виникнення простроченої заборгованості по кредиту та сплаті процентів. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 узятих на себе зобов`язань, Позивач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом про солідарне стягнення з позичальника та фінансового поручителя заборгованості за кредитним договором, який було задоволено в повному обсязі. Рішення суду від 29.11.2011 року набрало законної сили.

Проте, зазначене рішення суду не виконане, а зобов`язання за кредитним договором не припинене, у зв`язку з чим позивач, відповідно до договору та закону, просить звернути стягнення на предмет застави, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №1845 від 20.12.2006 року в розмірі 11625,09 доларів США та стягнути понесені судові витрати за подання позову до суду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про слухання справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено , що 20.12.2006 року між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1845, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 16905,00 доларів США терміном на 84 місяці з кінцевим строком погашення до 20.12.2013 року на купівлю транспортного засобу, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти в розмірі 11,5% річних в порядку та строки, визначені цим договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 укладено договір застави №3985 від 20.12.2006 року, за умовами якого заставодавець передає у заставу заставодержателю транспортний засіб автомобіль легковий універсал - В, Chevrolet Tacuma, номер кузова - НОМЕР_2 , колір - зелений, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , а заставодержатель приймає в заставу предмет застави в порядку та на умовах, визначених даних договором, в силу чого заставодержатель має право в разі невиконання заставодавцем забезпеченого заставою зобов`язання, одержати задоволення з вартості предмета застави переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до п.2.2 Договору застави №3985, у разі невиконання або неналежного виконання Заставодавцем зобов`язання, в тому числі, на вимогу Заставодержателя щодо дострокового виконання Основного зобов`язання, Заставодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на транспортний засіб на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса або в позасудовому порядку згідно Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та цього Договору.

Згідно п.3.1.1 Договору застави, у разі порушення Заставодавцем Основного зобов`язання заставодержатель має право задовільнити забезпечені заставою вимоги за рахунок ТЗ пережно перед іншими кредиторами Заставодавця.

Заставодержатель має право, відповідно до п.3.1.4 Договору застави, у випадку невиконання Заставодацем Основного зобов`язання звернути стягнення на ТЗ, реалізувати його відповідно до умов цього Договору та за рахунок вирученої від реалізації ТЗ суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свої вимоги, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, основної суми боргу, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням Основного зобов`язання, витрат, понесених Заставодержателем, в тому числі тих, що передбачені ЗУ "Про заставу" та ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Згідно ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України, ч.1 ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (частина перша статті 632 ЦК України).

Статтею 19 Закону України «Про заставу» в рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2011 року позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором поруки було задоволено в повному обсязі.

Окрім задоволення судом вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором, також було звернено стягнення на заставлене майно, а саме: транспортний засіб: тип ТЗ - Легковий, модель - Tacuma, марка - Chevrolet, кузов - НОМЕР_3 , колір - зелений, рік випуску - 2005, реєстарційний № НОМЕР_1 , зареєстрований - Васильківським РЕВ - 2-го МРВ ДАІ МВС України 19.12.2006 року, що належить на праві приватної власнсоті - ОСОБА_1 для подальшої його реалізації в порядку передбаченому для заставленого майна для задоволення заборгованості з кредитного договору (основного зобов`язання) у сумі 93658,73 грн.

Таким чином, на момент подання АТ "Державний ощадний банк України" 16.07.2019 року позову до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, наявне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2011 року, яким вказана вимога банку вже задоволена. Вказане рішення суду набрало законної сили.

Будь-яких доказів неможливості виконання вказаного рішення суду в частині звернення стягнення на заставлене майно суду не надано, так само, як і не зазначено будь-яких обставин, що перешкоджають виконати рішення суду від 29.11.2011 року в частині звернення стягнення на майно.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Однак, задоволення позовних вимог АТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 у вказаному провадженні призведе до повторного звернення стягнення на заставлене майно, що суперечить закону.

Враховуючи вищевикладене, наявність рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2011 року, яким задоволено вимогу банку про звернення стягнення на заставлене майно, яке набрало законної сили і не скасоване, суд приходить до висновку про безпідставність вимог АТ "Державний ощадний банк України", а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в задоволенні позову - на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.М.Ковбель