Справа № 466/7092/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/683/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м.Львів

Справа № 466/7092/16

Провадження № 22ц/811/683/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_7

на рішення Шевченківського районного суду м.Львова, ухвалене у м. Львові 15 вересня 2017 року (суддя Ковальчук О.І.)

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третіх осіб: ЛКП «Балатон-409», Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом повернення її в попередній стан, визначення порядку користування квартирою,-

встановив:

ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 , звернулися з цим позовом. Просять зобов`язати відповідачів повернути квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом усунення самовільного перепланування та переобладнання відповідно до технічного паспорта від 2006 року та згідно розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 20 квітня 2006 року, а саме: демонтувати самовільно закладені дверні пройоми між приміщенням під літерою 3-11 кімнати і приміщенням під літерою 3-10 коридору; між приміщеннями кухні під літерою 3-12 і під літерою 3-10 коридору; закласти самовільно влаштовані дверні пройоми між приміщенням кімнати під літерою 3-11 і кухні під літерою 3-12, а також між коридором під літерою 3-13 шляхом закладення дверного пройому. У разі відмови у добровільному порядку виконати вказані вимоги, виконати їх у примусовому порядку; зобов`язати відповідачів надати ключі від вхідних дверей, які знаходяться у приміщенні коридору під літерою 3-9 та веранди під літ. І. У разі відмови добровільно виконати вказану вимогу, виконати її в примусовому порядку шляхом заміни замків у вхідних дверях з наступним наданням відповідачами ключів від них. В обґрунтування вимог посилаються на те, що вони (позивачі) проживають у квартирі АДРЕСА_1 . Крім них у квартирі проживають відповідачі. Зазначають, що згідно розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 20 квітня 2006 року та технічного паспорта станом на 30 серпня 2006 року спірна квартира складається із 4-х кімнат: під літерою 3-3 площею ,7 кв.м, під літерою 3-6 площею 16,9 кв.м, під літерою 3-7 площею 14,1 кв.м, під літерою 3-11 площею 12,6 кв.м; 2-х кухонь: під літерою 3-1 площею 8,1 кв.м та під літ. 3-12 площею 7 кв.м; 2-х ванних кімнат під літ. 3-5 площею 2.3 кв.м, під літерою 3-13 площею 2,5 кв.м; 4-х коридорів: під літерою 3-2 площею 4,4 кв.м, під літерою 3-4 площею 5,6 кв.м, під літерою 3-9 площею 4,9 кв.м, під літерою 3-10 площею 10,8 кв.м; вбиральні під літерою 3-14 площею 1,5 кв.м, комори під літерою 3-8 площею 3 кв.м, та веранди під літерою І площею 5 кв.м. Загальна площа квартири 106,4 кв.м. Окрім того у квартирі згідно технічного паспорта 2006 року є два входи, які знаходяться у приміщенні веранди під літерою 1 та літерою 3-9 приміщення коридору. Вказують, що вони (позивачі) користувалися до 2013 року приміщеннями: кімнатою під літерою 3-11, кухнею під літерою 3-12, ванною кімнатою під літерою 3-13, коридорами під літерами 3-10 та 3-9. Відповідачі користувалися до 2013 року: кімнатами під літерами 3-3, 3-3, 3-7, кухнею під літерою 3-1, коридорами під літерами 3-2, 3-4, ванною кімнатою під літерою 3-5 та вбиральнею під літерою 3-14, коморою під літерою 3-8, верандою під літерою 1. Стверджують, що з 2013 року відповідачі, порушуючи їх (позивачів) права, здійснили самовільно перепланування квартири. Зазначають, що відповідачі замурували дверні пройоми між приміщеннями 3-11 та 3-10 , 3-12 та 3-10, чим унеможливили користуватися входом у квартиру через приміщення коридору під літерою 3-9, коридорами під літерами 3-9 та 3-10. Ключі від вхідних дверей, які знаходяться у приміщенні коридору під літерою 3-9, у них забрали. Вказують, що відповідачі влаштували нові дверні пройоми між приміщеннями під літерами 3-11 та 3-12 (кімнатою та кухнею); пошкодили стіну у приміщенні ванної кімнати під літерою 3-13 та влаштували вхідні двері, чим унеможливили використовувати ванну кімнату за призначенням, оскільки безпосередньо до ванної кімнати, поєднаної з вбиральнею, здійснюється вхід в частину квартири, де вони (позивачі) проживають. Стверджують, що вони (позивачі) користуються приміщеннями, які не відповідають встановленим санітарним та технічним вимогам. Вказують, що через самовільне перепланування змінився склад та структура квартири, а саме залишилося лише одне приміщення ванної кімнати у квартирі і стало п`ять коридорів, адже приміщення ванної кімнати під літерою 3-13 втратило свою функцію та стало коридором, що є порушенням ДБН В.2.2-15-2005 року, оскільки в приміщенні коридору не передбачено наявність санвузла унітаза та душової кабіни, що підтверджено Технічними висновками «Про невідповідність здійсненого перепланування з розподілом квартири АДРЕСА_1 вимогам діючих будівельних норм» від 2016 року, виконаного Державним науково-дослідним інститутом «НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» Львівський філіал. Зазначають, що у квартирі є ще одна ванна кімната та вбиральня, але відповідачі чинять перешкоди у їх використанні. Ключі від вхідних дверей знаходяться у відповідачів. Вказують, що відповідно до витягу із розпорядження № 221 від 3 березня 2005 року із ОСОБА_8 укладено договір найму спірної квартиру. Стверджують, що між ними (позивачами) та відповідачами є рівні права та обов`язки щодо квартири. Відповідачі своїми діями перешкоджають їм належним чином користуватися своїми правами, вільно користуватися усією квартирою, зокрема вигодами. Зазначають, що після самовільного перепланування відповідачами квартири вони (позивачі) проживають у кімнаті під літерою 3-11 площею 12,6 кв.м, а відповідачі займають три кімнати: під літерами 3-3 площею 7,7 кв.м, 3-6 площею 16,9 кв.м, 3-7 площею 14,1 кв.м, всього займана ними житлова площа становить 38,7 кв.м. Крім того, вони (позивачі) позбавлені можливості користуватися допоміжними приміщеннями у квартирі. Вважають, що їм для повноцінного проживання у спірній квартирі має бути виділена ще одна кімната площею 7,7 кв.м. Стверджують, що відповідачам необхідно залишити в користування дві кімнати під літерою 3-6 площею 16,9 кв.м та під літерою 3-7 площею 14,1 кв.м, що становить 31 кв.м. Просять позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 15 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 іц ОСОБА_7 . Вважають, рішення суду незаконним та таким що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просять рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви. Вказують, що судом неповно досліджено обставини справи та не встановлено правовідносини, які виникли між сторонами. Зазначають, що подали позов про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом повернення її в попередній стан, визначення порядку користування квартирою. Стверджують, що ними доведено в повній мірі обставини, викладені в позовній заяві. Також зазначають, що суд не взяв до уваги, що спірна квартира відноситься до державної власності а не приватної, тому є недопустимим застосування норм права які регулюють право приватної власності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України у чинній на даний час редакції суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 , яка перебуває у комунальній власності, загальною площею 106,40 кв.м зареєстровані 7 осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 Квартира складається з 4 кімнат житловою площею 51,30 кв.м обладнана вигодами, що стверджується довідкою № 578 від 23 лютого 2015 року, виданою ЛКП «Балатон - 409».

ОСОБА_7 зареєстрований в квартирі як онук основного квартиронаймача, ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі як дружина онука основного квартиронаймача з 30 липня 1996 року, ОСОБА_9 - з 11 вересня 2003 року як правнук основного квартиронаймача.

Між сторонами склалися неприязні відносини та виникають конфлікти.

Згідно витягу із розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 3 березня 2005 року №221, визнано ОСОБА_8 із сім`єю з шести осіб наймачем квартири АДРЕСА_1 після смерті попереднього основного кваронаймача.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України, п. 1.3 Положення «Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові» затвердженого рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 835 від 9 вересня 2011 року житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу Виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Із розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 20 квітня 2006 року №590 про узаконення самовільної добудови вбачається, що рай адміністрація погодила узаконення самовільної добудови до спірної квартири розміром 8,70х5,25м, погоджено надані проектні пропозиції. Надалі квартира буде складатися з двох кухонь площею 8,1+7,0 кв.м, чотирьох житлових кімнат площею 7,7+16, 9+14, 1+12,6 кв.м, трьох коридорів площею 4,4+5, 1+10,8 кв.м, туалету площею 1,6 кв.м, ванни площею 2,3 кв.м, гардеробної площею 3 кв.м, санвузла площею 2,5 кв.м, тамбура площею 4,9 кв.м, веранди площею 5 кв.м.

Постановою адміністративної комісії №41/2 від 12 грудня 2013 року притягнуто ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за самовільне перепланування спірної квартири.

У статті 100 ЖК України зазначено, що переобладнання і перепланування житлового приміщення здійснюються з метою підвищення їх благоустрою та допускаються за згодою наймача, членів сім`ї які проживають з ним та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року.

Відповідно до п.1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій не допускається перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі.

Цими Правилами визначено що, реконструкція житлового будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведення їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Згідно роз`яснення Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 1 липня 2006 року «Щодо трактування понять «реконструкція приміщень» та «прибудова», у додатку Б «Терміни та визначення» ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» подається визначення терміну «реконструкція»-перебудова існуючих об`єктів виробничого та цивільного призначення, пов`язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри)».

Згідно акту ЛКП «Балатон-409» від 17 травня 2016 року позивачі на час обстеження користуються такими приміщеннями: 3-13 - ванна кімната, 3-12 - кухня, 3-11 - житлова кімната, згідно технічного паспорта від 30 серпня 2006 року. Сім`я ОСОБА_8 користується наступними приміщеннями: 1 - веранда, 3-1 - кухня, 3-2 - коридор, 3-3 - житлова кімната, 3-14 - вбиральня, 3-5 - ванна, 3-6 - житлова кімната, 3-7 - житлова кімната, 3-8 - комірка, 3-4 - коридор, згідно технічного паспорта від 30 серпня 2006 року. Сім`я ОСОБА_5 користується приміщеннями 3-9, 3-10. Позивачі не мають можливості користуватися входом у квартиру через приміщення 3-9 площею 4,9 кв.м, також входом у квартиру через приміщення 3-1 площею 8,1 кв.м (кухнею). Вхід у квартиру позивачів через приміщення ванної кімнати 3-13 площею 2,5 кв.м. ОСОБА_1 . має ключі від квартири АДРЕСА_1 до приміщення 3-13 , 3-12 , 3-11. До інших приміщень позивачі доступу не мають, зокрема, до ванної кімнати під літерою 3-5 площею 2,3 кв.м та вбиральні під літерою 3-14 площею 1,5 кв.м. Вхід до приміщень позивачів здійснюється через ванну кімнату, поєднану з вбиральнею, що не відповідає санітарно-технічним вимогам.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 10 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2014 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_9 , до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третіх осіб: ОСОБА_7 , Львівської міської ради, Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Балатон - 409», ОСОБА_5 , про встановлення порядку користування житлом, зобов`язання укладення окремого договору житлового найму та зобов`язання відкрити окремий особовий рахунок, усунення перешкод в користуванні житлом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачами не надано доказів, що відповідачі чинять їм перешкоди в користуванні спірними приміщеннями, також, що переобладнання квартири суперечить суспільним інтересам чи виконане з істотним порушенням будівельних норм і правил, зокрема, з недодержанням архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також, що змінені окремі конструктивні елементи житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

З такими висновками суду колегія суддів погодитись не може з урахуванням наступного.

Є встановленим, що відповідачі самовільно здійснили перепланування та переобладнання квартири АДРЕСА_1 , а саме: замурували дверні пройоми між приміщеннями 3-11 та 3-10, 3-12 та 3-10, чим унеможливили користуватися входом у квартиру через приміщення коридорами під літерами 3-9 та 3-10, влаштували нові дверні пройоми між приміщеннями під літерами 3-11 та 3-12 (кімнатою та кухнею), пошкодили стіну у приміщенні ванної кімнати під літерою 3-13 та влаштували вхідні двері, чим унеможливили використання ванної кімнати за призначенням.

Постановою адміністративної комісії Шевченківської районної адміністрації №41/2 від 12 грудня 2013 року ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 150 КУпАП за самовільне перепланування та переобладнання.

Згідно відповіді Шевченківської районної адміністрації №36-1183 від 27 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_8 не зверталася до міжвідомчої комісії для прийняття рішення стосовно подальшої експлуатації квартири після здійсненого перепланування.

В актах ЛКП «Балатон -409» від 17 травня 2015 року та 2 вересня 2016 року зазначено, що позивачі не можуть користуватися спірною квартирою в цілому, оскільки не мають доступу до приміщень : І, 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6 , 3-7, 3-8, 3-9, 3-10, 3-14 через перепланування та переобладнання, а вхід в частину приміщень (3-11, 3-12, 3-13) квартири здійснюється через приміщення ванної кімнати під літ 3-13, що є порушенням санітарних норм та ДБН 2005 року «Житлові будинки. Основні положення».

З Технічного висновку «Про відповідність здійсненого перепланування з розподілом квартири АДРЕСА_1 вимогам діючих будівельних норм», виконаного Державним науково дослідним та проектно вишукальним інститутом «НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» вбачається, що перепланування та переобладнання здійснено самочинно, без згоди всіх мешканців квартири і не відповідає діючим державним будівельним нормам. Зокрема ДБН В.2.2-15-2005 року «Житлові будинки. Основні положення», згідно яких змінився склад приміщень у квартирі, а саме: залишилася лише ванна та вбиральня під літерами 3-5 та 3-14 відповідно, оскільки суміщений санвузол під літерою 3-13 використовується як (коридор), адже вхід у приміщення кухні під літерою 3-12 та кімнати під літерою 3-12 здійснюється через приміщення колишнього санвузла. Згідно ДБН 2005 року не передбачено наявність унітаза в приміщенні коридору чи прихожої. Забрати унітаз з приміщення 3-13 не має можливості, оскільки доступу до вбиральні під літерою 3-14 у позивачів немає.

Відповідно до ДБН В.3.2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» не допускається облаштування входу до житлової кімнати під літерою 3-12 з приміщення газифікованої кухні під літерою 3-12 шляхом пробиття дверного пройому, якщо кімната не має другого виходу в негазифіковане приміщення (у приміщення коридору під літерою 3-10), оскільки може статися витік газу.

Здійснене перепланування має негативний вплив на конструкції квартири, а саме стіну та перегородку, в яких пробито дверні пройоми, без влаштування необхідних перемичок, та порушує вимоги ДБН В 1.1.7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва». Підлога коридору, влаштованого на площі санвузла під літерою 3-13 (керамічна плитка з рельєфними виступами), які відгороджують зону душової кабіни, є порушенням п.5.2.9 ДБН В 1.1.7-2002, згідно якого на підлозі на шляху евакуації не допускається влаштовувати перепади висот і виступи».

Площа квартири, залишена позивачам в користування, становить 22,10 кв.м, що є значно меншою за мінімально допустиму (30 кв.м) згідно ДБН В.2.2. 15-2.005 та не забезпечена всіма необхідними приміщеннями, що передбачені у вказаних ДБН, а саме: відсутній санвузол, комори чи вбудовані шафи.

Згідно Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань жилого-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, під переобладнанням розуміють улаштування в окремих багатоквартирних будинках індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів, влаштування та переустаткування туалетів, ванних кімнат. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення та влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів та інше. Відповідно до п.14.5 Правил на переобладнання та перепланування жилих приміщень необхідно мати згоду власників, співвласників (наймачів) або уповноважених осіб, що перебувають у їхній спільній власності.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

На час виникнення спірних правовідносин була чинна редакція ст. 100 ЖК України, згідно якої переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім`ї, які проживають разом з ним, та наймодавця із дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. У разі відмови наймодавця, наймача або членів його сім`ї у згоді на переобладнання чи перепланування жилого приміщення спір може бути вирішено в судовому порядку. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов`язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

З описаних вище Технічних висновків (п.5.1) вбачається, що відповідачами змінено склад приміщень - існуючий санвузол використовується як коридор, що згідно ст. 100 ЖК України в редакції від 5 квітня 2015 року, допускається за письмовою згодою наймодавця, тобто у цьому випадку - за письмовою згодою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, яка відсутня.

Відповідно до витягу із розпорядження № 221 від 3 березня 2005 року із ОСОБА_8 укладено договір найму на квартиру АДРЕСА_1 .

Статтею 64 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ними, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть уci обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обв`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Сторони мають рівні права та обов`язки щодо спірної квартири. Однак, відповідачі своїми діями перешкоджають позивачам належним чином користуватися своїми правами, вільно користуватися усією квартирою, приміщеннями, які забезпечують життєдіяльність.

Відповідно до статті 179 ЖК Української РСР користування будинками державного та громадського фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 8 жовтня 1992 року, мешканці квартири, в якій проживає два і більше наймачі, мають рівне право на користування усіма приміщеннями. Квартира належить до державного житлового фонду, а тому усі її жителі є наймачами квартири державного житлового фонду і користуються рівними правами у її користуванні.

Встановлено, що загальна житлова площа квартири становить 51,3 кв.м, на кожного члена сім`ї припадає по 7, 33 кв.м (51,3:7 =7,33).

Після самовільного перепланування, проведеного відповідачами, позивачі позивачі в повній мірі позбавлені можливості користуватися допоміжними приміщеннями у квартирі.

Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин. Відтак, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову - в частині приведення приміщень спірної квартири до попереднього стану.

В решті рішення належить залишити без змін, оскільки сторонами не надано доказів про наявність варіантів встановлення порядку користування спірною квартирою.

Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 15 вересня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення.

Зобов`язати ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернути квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом усунення самовільного перепланування та переобладнання відповідно до технічного паспорту за 2006 рік та згідно розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 20 квітня 2006 року, а саме: демонтувати самовільно закладені дверні пройоми між приміщенням під літерою 3-11 (кімнати) і приміщенням під літерою 3-10 (коридору); між приміщенням під літерою 3-12 (кухні) і приміщенням під літерою 3-10 (коридору); закласти самовільно влаштовані дверні пройоми між приміщенням кімнати під літерою 3-11 і кухні під літерою 3-12 та між коридором під літерою 3-10 і коморою під літерою 3-8; відновити стіну у ванній кімнаті під літерою 3-13 шляхом закладення дверного пройому.

Зобов`язати ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надати ключі від вхідних дверей, які знаходяться у приміщенні коридору під літерою 3-9 та веранди під літерою Г.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 липня 2019 року.

Головуючий

Судді