Номер провадження: 22-ц/813/2516/19
Номер справи місцевого суду: 2о-284/10
Головуючий у першій інстанції Вербицька Н.В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

заявник: Одеська міська рада,

заінтересована особа: Виконавчий комітет Одеської міської ради,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Одеса апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2010 року, ухваленого суддею Вербицькою Н.В.,

встановила:

22.10.2010 року представник Одеської міської ради звернувся до суду з заявою про визнання квартири АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною та передання її у власність територіальної громади міста Одеси, в особі Одеської міської ради, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був власником зазначеної квартири. У зв`язку з тим, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за померлою особою, який перебував на обліку як самотня особа, спадкоємців у померлого немає, Одеська міська рада просила, визнати зазначене нерухоме майно відумерлою спадщиною.

РішеннямМалиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2010 року заяву задоволено, визнано зазначену квартиру відумерлою спадщиною та передано її у власність територіальній громаді м.Одеси.

Вказане рішення оскаржують в апеляційному порядку особи, які не приймали участь у розгляді справи - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В скаргах, з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення процесуального права, ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені заяви у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є власником спірної квартири згідно до договору купівлі - продажу, укладеного між ОСОБА_4 та нею, який відповідно до рішення суду від 12.12.2009 року було визнано дійсним та визнано за нею право власності на зазначену квартиру. ОСОБА_1 зазначає, що постійно проживає в спірній квартирі та сплачує комунальні платежі, одна не зверталась до КП «МБТІ та РОН» з приводу реєстрації вказаного рішення суду у зв`язку з сімейними обставинами та тому, що вона є малограмотною особою. Також звертає увагу, що під час розгляду справи про визнання спадщини відумерлою ні її, ні членів її родини в судове засідання не викликалось, чим порушено її процесуальні права. ОСОБА_1 звертає увагу на те, що про існування оскаржуваного рішення дізналась 10.11.2015 року, коли звернулась до управління реєстрації Головного нотаріального управління юстиції в Одеській області для проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру.

Апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 . Апелянт зазначає, що він вважав, що батько не залишив спадщини у вигляді нерухомого майна оскільки приналежна йому спірна квартира була продана 05.01.2009 року ОСОБА_1 та він був присутнім при укладанні договору купівлі - продажу. Враховуючи скасування рішення суду, за яким визнано право власності за ОСОБА_1 на спірну квартиру, право власності на неї залишилось за його покійним батьком, а тому квартира входить до складу спадщини. Представник апелянта звертає увагу на те, що оскаржуване рішення розглядалось без спадкоємця, а саме ОСОБА_2 та правонаступника ОСОБА_1 , також рішення суду не містить інформації щодо дій суду для виявлення спадкоємців померлого, з`ясування обставин щодо здійснення витрат на поховання спадкоємця, здійснення охорони спадкового майна. ОСОБА_3 стверджує, що незалучення ОСОБА_2 та інших заінтересованих осіб до участі у справі, свідчить про порушення норм процесуального права, визначених у ст. 234, 235.275 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.01.2017 року провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 закрито.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.07.2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2010 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 22.08.2018 року ухвали апеляційного суду Одеської області від 24.01.2017 року та від 12.07.2017 року скасовано, передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи ухвали апеляційного суду, суд касаційної інстанції виходив з того, що закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з тих підстав, що рішення суду, яким за нею було визнано право власності на спірну квартиру, скасовано, апеляційний суд безпідставно вважав, що її права та обов`язки цим рішенням не вирішувались, та безпідставно, в порушення ст.235 ЦПК України не перевірив наявність підстав для залишення заяви Одеської міської ради без розгляду. Крім того суд першої інстанції, задовольняючи заяву Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою, не встановив наявність чи відсутність передбачених ч.1 ст.1277 ЦК України обставин, як підстав для визнання спадщини відумерлою, за відсутності належних і допустимих доказів вважав доведеним факт відсутності спадкоємців ОСОБА_4 . Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, допущені ним порушення не усунув, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановив, не надав оцінку доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 про наявність у справі окремого провадження спору про право.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явились, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності за наявних у справі доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , якому на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.1997 року належала квартира АДРЕСА_1 . Установивши, що спадкоємці за заповітом та за законом відсутні, Малиновський районний суд м. Одеси оскаржуваним рішенням задовольнив заяву Одеської міської ради, визнав зазначену квартиру відумерлою спадщиною та передав її територіальній громаді м. Одеси.

Разом з тим районним судом не було враховано наступне.

Статтями 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1-3 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Згідно із п.8 ч.2 ст.234 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

У заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.6 ст. 235 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення) та ч.6 ст.294 діючої редакції ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою, не встановив наявність чи відсутність передбачених частиною першою статті 1277 ЦК України обставин як підстав для визнання спадщини відумерлою, за відсутності належних і допустимих доказів уважав доведеним факт відсутності спадкоємців ОСОБА_4 .

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми процесуального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що заяву Одеської міської ради слід залишити без розгляду, з тих підстав, що судом не було прийнято до уваги, що зі змісту зави, поданої в окремому провадженні вбачається спір про право, який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Оскільки допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 377 ЦПК України.

У зв`язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.. 294, 367, 368, 369, 374, 377, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2010 року - скасувати.

Заяву Одеської міської ради про визнання квартири відумерлою спадщиною та передання її у власність - залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.07.2019 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева