СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 4-с/759/12/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді Ул'яновська О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2018 р. скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, щодо не надсилання ОСОБА_1 постанови про відкриття провадження №5208052 від 02.09.2016 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Скаржник свої вимоги обумовлює тим, що 10.03.2018 скаржник дізнався з Автоматизованої системи виконавчого провадження, що на виконанні Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТЮУ м. Києві перебуває виконавче провадження №52080562 від 02.09.2016, однак як зазначає скаржник державним виконавцем не було надіслано на його адресу постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а тому такі дії суперечать Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення законних прав та інтересів через, що скаржник був позбавлений можливості добровільного погашення боргу у виконавчому провадженні, оскільки не був обізнаний факт його відкриття, що є достатньою підставою для задоволення вимоги скарги.

Скаржник у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином причини неявки суд не повідомив.

Представник Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 64) 19.03.2019 представником подано до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні скарги, оскілкьи державним виконавцем неодноразово направлялися виклики боржнику в яких йому було роз'яснено не тільки його права, а й обов'язки по виконанню рішеня суду, також державним виконавцем надлилалися боржнику виклики з проханням з'явитися на прийом до державного виконавця, надати пояснення та доступ до квартири, яка є арештованою та належить скаржнику на праві власності, однак боржником вони були проігноровані, внаслідок чого скаржник порушує Закон та ухиляється від виконання судового рішення та надає неправдиві свідчення суду (а.с. 65-67).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Святошинському районному відділі ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист №2/759/485/15 від 12.10.2015 виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення боргу за кредитним договором №363/АК-2008 від 28.03.2008 у розмірі 10151133 грн 49 коп. з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Експобанк» (а.с. 89).

Державним виконавцем 02.09.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано боржнику вих.№885/4 від 13.09.2016 рекомендованим листом для самостійного виконання та рішення (а.с. 88, 70).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі- Закон), виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ст. 13 Закону порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно ст. 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Якщо боржник не отримує постанову про відкриття виконавчого провадження не є перешкодою для подальшого виконання рішення органами ДВС.

Як вбачається із матеріалів справи державним виконавцем неодноразово направлялися виклики боржнику у яких йому роз'яснено не тільки його права, а й обов'язки по виконанню рішення суду (а.с. 81, 82 зв., 87, 90, 91).

Виходячи з роз'яснень п. 1 Постанови №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Таким чином заважаючи на вищевикладені обставини державним виконавцем здійснювалися дії щодо повідомлення на виклику боржника про відкриття виконавчого провадження, одночасно якому було роз'яснено його права та обов'язки по виконанню рішення суду, таким чином, державним виконавцем проводяться дії для виконання рішення суду у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», натомість скаржником не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами факту неправомірності дій державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що доводи скаржника, наведені у його скарзі є не обгрунтованими та не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому задоволеню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 77, 447, 451 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на бездіяльність державного виконавця задовольнити відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 27.03.2019.