КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №2602/3463/12 Головуючий у І інстанції - Колесник О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Голуб С.А., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, Стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Правонаступник стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбімаркет», -

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №39-128/08-А від 15 травня 2008 року у розмірі 895 237,79 грн., яке набрало законної сили 31 грудня 2012 року та про яке заявниці стало відомо у березні 2019 року, видано виконавчий лист.

Згідно інформаційної довідки, виконавче провадження №47571190 було відкрито 05 травня 2015 року, на підставі виконавчого листа №2602/3463/12.

Проте, всупереч вимогам ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату набрання рішення законної сили) виконавчий документ був пред`явлений з порушенням встановлених строків для його пред`явлення, а відтак не підлягає виконанню у зв`язку з порушенням строку пред`явлення стягувачем його до виконання.

Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2602/3463/12 від 04 березня 2015 року виданий Дарницьким районним судом м. Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києві від 02 липня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала була прийнята з не повним з`ясуванням обставин справи, що призвело до ухвалення неправомірного рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що згідно інформаційної довідки, виконавче провадження №47571190 було відкрито 05 травня 2015 року через 3(три) роки після набрання рішення законної сили, тобто з пропуском строку його пред`явлення до виконання.

Таким чином, враховуючи строки передбачені ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату набрання рішення законної сили) та те, що рішення Дарницького районного суду м. Києва набрало законної сили 31 грудня 2012 року, виконавчий документ у справі №2602/3463/12 повинен був бути пред`явлений кредитором (стягувачем) до органів державної виконавчої служби протягом 1 (одного року) до 31 грудня 2013 року.

Однак, виконавчий лист №2602/3463/12 кредитором було отримано та пред`явлено до виконання 30 квітня 2015 року через 3 (три) роки після набрання рішення законної сили.

Тобто, кредитором (стягувачем) був пропущений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Просила ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року по справі №2602/3463/12 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2602/3463/12 від 04 березня 2015 року виданий Дарницьким районним судом м. Києва.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 230 грудня 2012 року у справі №2602/3463/12 позовні вимоги ПАТ «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фінанси та Кредит» 895 237,79 грн заборгованості за кредитним договором №39-128/08-А від 15 травня 2008 року, 3 219 грн судового збору, а всього 898 4456,79 грн.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий, а 05 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47571190.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий документ визнається таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки пропуск встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 11 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

С.А. Голуб