Справа № 137/1244/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Літинська селищна рада Літинського району Вінницької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що 14.01.2010 року, вона і ОСОБА_3, почали проживати разом однією сім'єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Заявник вказує, що реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки у цьому не було потреби, проживали з ним в будинку за адресою АДРЕСА_1. Під час спільного проживання вони обоє працювали, вели спільний сімейний бюджет, проводили ремонт квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Заявник його поховала, доглядає за могилою та продовжує проживати в даній квартирі до цього часу. Вказує, що окрім заявника близьких рідних чи родичів у померлого ОСОБА_3 не було. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входить житлова квартира АДРЕСА_1

Заявник просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, оскільки це необхідно їй для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Суду пояснила, що 22 травня 1999 року вона розірвала шлюб з своїм першим чоловіком ОСОБА_4 З січня 2010 року почала спільно проживати разом з ОСОБА_3 однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1 до дня його смерті. Офіційно шлюб не реєстрували. Вони вели спільне господарство, в них був спільний сімейний бюджет. Вона доглядала його, похоронила і продовжує проживати в даній квартирі. Просить встановити факт реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, оскільки це надасть змогу її офіційно оформити спадщину.

Представник заінтересованої особи Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву не визнала. Суду пояснила, що заявниця ОСОБА_1 проживала з покійним ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 на протязі лише 1 року. Протягом 5 останніх років спільно не проживали. ОСОБА_1 проживала за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_2 Вона періодично навідувалась до нього. Зазначає, що ОСОБА_1 по 2015 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з своїм чоловіком ОСОБА_4 За вищезазначених підстав, просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Із показань свідка ОСОБА_6 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він знає ОСОБА_7 з дитинства. Він періодично навідував ОСОБА_3 за місцем проживання. Там він бачив ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 допитана в судовому засіданні зазначила, що являється сусідкою ОСОБА_3 та підтвердила, що ОСОБА_1 з 2010 р. почала проживати постійно разом з останнім.

Свідок ОСОБА_9 допитаний в судовому засіданні вказав, що він є працівником Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області. Повідомив суду, що влітку виїжджав для складення комісійного акту за заявою ОСОБА_1 вже після смерті ОСОБА_3 Коли прибула комісія, ОСОБА_1 не було за місцем проживання. Під час опитування сусідів не вдалось за можливе встановити, що ОСОБА_1 дійсно проживала із ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_10 допитана в судовому засіданні зазначає, що вона була в членах комісії, коли складався акт обстеження житлово-побутових умов по розгляду заяви ОСОБА_1 Даний акт складався лише із слів ОСОБА_1 Вона особисто в будинок не заходила і підтвердити факт сумісного проживання вона не може.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи та враховуючи показання свідків, суд приходить до наступних висновків.

Так, на підтвердження своєї заяви ОСОБА_1 надано наступні документи. Відповідно до довідок Літинської селищної ради за № 2122 та № 2123 від 24.06.2015 р. (а.с. 5) встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації в квартирі ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. з 2010 р. по даний час. Із копії свідоцтва про смерть (а.с. 6) судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. З витягу про реєстрації в спадковому реєстрі (а.с. 7)вбачається наявність спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 22.05.1999 р. (а.с. 8) встановлено, що розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути ОСОБА_4 в прибуток держави 17 гривень, а ОСОБА_1 від сплати звільнити. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло (а.с. 9) встановлено, що ОСОБА_3 являється власником житла за адресою АДРЕСА_3 Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов житла за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 12), зазначається, що ОСОБА_1 доглядала, лікувала ОСОБА_12 з 2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 1628/02-14 від 29.09.2015 р. (а.с. 30 зв.) ОСОБА_13 повідомлено, що відсутні підстави для закликання її у якості спадкоємця до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 по причині відсутності законних для цього підстав.

Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року, перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При прийняті рішення суд враховує наступні обставини.

Так, в судовому засіданні встанволено, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області (а.с. 8) ОСОБА_1 розірвала шлюб із ОСОБА_4

Відповідно до ст. 44 Кодексу про шлюб та сім'ю України (чинним на момент розірвання шлюбу заявником), шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

У свою чергу статтею 114 Сімейного кодексу України (чинним після 01.01.2004 р.) передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Отже, оскільки шлюб за рішенням суду було розірвано 22.05.1999 р., тобто в період чинності КпШС, то шлюб ОСОБА_1 вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Таким чином, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у справі юридично розірвано 30.05.2015 р., про що свідчить штамп у паспорті ОСОБА_1 (а.с. 3 зв.).

Таким чином вбачається, що у ОСОБА_1 після розірвання шлюбу за рішенням суду був обов'язок зареєструвати розірвання шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану, однак остання не виконала цю вимогу до 01.01.2004 р., тобто до моменту набуття чинності Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі норм Сімейного Кодексу України не може бути визнано розірваним, оскільки не був зареєстрований в органах реєстрації актів громадянського стану до 01.01.2004 р. як того вимагав Кодекс про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.4 п. 21 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», № 7 від 30.05.2008 р., до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

За наведених вище обставин, вбачається, що хоча зі слів заявника та показання свідків, ОСОБА_1 з 14.01.2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р. проживала із ОСОБА_3, однак вона не являється такою, що має право на четверту чергу спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3, оскільки не розірвала попередній шлюб із ОСОБА_4

Одночасно суд критично ставиться до доказів наданих заявником на підтвердження своїх вимог. Зокрема не можуть слугувати доказом спільного проживання зі спадкодавцем акт обстеження (а.с. 12), оскільки в ньому міститься підпис лише одного члена комісії, відсутні реквізити дати та печатка органу місцевого самоврядування. Відповідно до акту обстеження комісії Літинської Селищної ради від 25.06.2015 р. (а.с. 43) у квартирі АДРЕСА_1 факт Постійного проживання ОСОБА_1, за вищевказаною адресою не встановлено.

Також відповідно до довідки Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 92 від 23.01.2019 р. (а.с.61), ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 але зі слів ОСОБА_1 з 2009 р. за місцем реєстрації фактично не проживає. Зазначена довідка не може братись судом до уваги, оскільки в ній не містяться пряме посилання на те, що ОСОБА_1 проживає спільно з ОСОБА_3

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявником не доведено факт спільного сумісного проживання із ОСОБА_3, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Ці обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, які б беззаперечно мали свідчити про їх спільне проживання, ведення господарства, спільний побут та наявність взаємних прав та обов'язків, що є характеризуючими ознаками сім'ї.

За таких підстав, суд вважає необхідним повністю відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1

На підставі ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 256, 259, 263-268, 315 ЦПК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 заінтересована особа Літинська селищна рада Літинського району Вінницької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.