КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/3025/2019 Головуючий в 1 інстанції - Плахотнюк К.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року про повернення заяви щодо забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2.

При цьому, звертаючись до суду з указаними заявами, позивач просив звільнити його від сплати судового збору(або відстрочити таку сплату), у зв'язку з відсутністю доходів в 2017-2018 роках.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявникові, у зв'язку з несплатою останнім судового збору за подання заяви.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати, як ухвалену з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Крім того, просив постановити окрему ухвалу відносно посадових осіб Голосіївського районного суду м. Києва, якими порушено строки розгляду заяви про забезпечення позову та надсилання процесуальних документів. Скаржник посилається на те, що постановлення ухвали про повернення заяви щодо забезпечення позову без попереднього вирішення питання, викладеного в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, є передчасним.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Повертаючи позивачеві заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не сплачено судовий збір за подання такої заяви.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитися не може, з огляду на наступне.

Так, вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову встановлені ст. 151 ЦПК України.

Зокрема, згідно ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 заявлялося клопотання про звільнення(відстрочення) від сплати судового збору.

З матеріалів справи слідує, що судом в оскаржуваній ухвалі не вирішувалося питання, порушене заявником в заяві про звільнення(відстрочення) від сплати судового збору.

При цьому, за змістом п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи, що судом не було відмовлено позивачеві у задоволенні клопотання про звільнення(відстрочення) від сплати судового збору, повернення заяви, у зв'язку з несплатою судового збору, є безпідставним.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, колегією суддів не встановлено передбачених ст.ст. 385, 262 ЦПК України підстав для постановлення окремої ухвали відносно посадових осіб суду першої інстанції, а тому в цій частині апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 08 січня 2019 року відстрочено скаржнику сплату судового збору до розгляду судом апеляційної скарги. Разом з тим, оскільки вимоги викладені в апеляційній скарзі, визнані судом обґрунтованими, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.7, 369, 374, 379 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року, а справу направити для продовження розгляду до цього ж суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: