Справа №345/4878/19
Провадження № 2/345/1783/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В :

що позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Ще за життя, 11.08.2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачу ОСОБА_1 .

При його зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно.

В позасудовому порядку він не має можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушений звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Також просить суд вирішити питання про повернення йому з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову, відповідно до ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір»

Відповідачка в судове засідання, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов визнає, не заперечила проти задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7,10).

Після смерті бабусі залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідно до заповіту від 11.08.2004 року ОСОБА_3 усе своє майно, що буде належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не знаходилось заповіла ОСОБА_1 - (а.с.8).

При зверненні позивача до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно (а.с.20).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частинами 1 та 2 ст. 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Як передбачено ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не відмовився від прийняття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськми будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Згідно положень ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1147,80 грн.

На підставі ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК Украни, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Калуське управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (жителя АДРЕСА_2 ), з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції від 06.11.2019 року, що становить 1 147,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: