Справа № 594/90/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 січня 2019 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1982 року, в якому у них народилося троє дітей, які на даний час є повнолітніми.

Поряд з тим, зазначив, що починаючи з 1998 року, між ними фактично було припинено шлюбні відносини, а також ведення домашнього господарства, причинами чого було взаємне усвідомлення неможливості подальшого спільного проживання, різні погляди на життя та небажання зберігати шлюбні відносини. За довгий час розлуки, вони були і залишаються абсолютно самостійними та автономними у всіх інших сферах життя, у тому числі фінансово незалежними один від одного, вільними у особистому житті.

Крім того зазначив, що з 1998 року їздив на заробітки за кордон на великі проміжки часу, пізніше, а саме в 1999 році переїхав до міста Одеси, де й проживає по теперішній час. А з 2006 року його повязують сімейні відносини з іншою жінкою.

За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, а подальше збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просив суд шлюб між ними розірвати.

Проте, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, в яких передбачено вимоги до позовної заяви та зазначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Так, відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно роз»ясень, які містяться в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до ст. 104 СК шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим, а також шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС). Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Як слідує зі змісту поданої позовної заяви, шлюб між сторонами носить формальний характер, при цьому ОСОБА_1 будь-які докази, які б стверджували обставини, за яких його право є порушеним, оспорюється чи не визнається іншою особою, не зазначено, а тому, висновок щодо предмету спору зробити не можливо. В чому полягає порушення прав позивача не зрозуміло обставини, які б свідчили про те, що сторони не можуть розірвати шлюб через орган РАЦС, позивачем не наведено, і докази, які б стверджували дані обставини, ним не зазначено.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що вказані обставини мають значення для правильного вирішення спору, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали у зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: