Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 346/1485/16-ц

провадження № 61-30681св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Коломийська міська рада Івано-Франківської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: обслуговуючий кооператив «Чорновола», управління Держгеокадастру у Коломийському районі, Головне управління Держгеокадастру в

Івано-Франківській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, у складі судді Беркещук Б. Б., від 21 липня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області, у складі колегії суддів: Мелінишин Г. П., Максюти І. О., Томин О. О., від 02 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Коломийської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень.

Позовна заява мотивована тим, що 21 січня 2016 року та 18 лютого

2016 року Коломийська міська рада на пленарному засіданні сесії прийняла рішення № 189-4/2016 та № 245-5/2016, на підставі яких надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди обслуговуючому кооперативу «Чорновола» (далі - ОК «Чорновола») земельної ділянки площею у межах 836 кв. м . по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:001:0171), терміном оренди на 5 років для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку за рахунок земель міської ради.

Вважає, що зазначені рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання передання земельної ділянки в оренду, цільового призначення земель, основ містобудування та містобудівної діяльності і одночасно цими рішеннями порушено її охоронюваний законом інтерес.

Коломийська міська рада, приймаючи рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди ОК «Чорновола» за рахунок земель міської ради, зобов`язана була врахувати положення глави 21 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) шляхом впровадження конкурентних способів продажу земельних ділянок або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису), оскільки успішно проведені земельні торги є ефективним засобом істотного збільшення надходжень до місцевого бюджету.

Стверджує, що в такий спосіб Коломийська міська рада до кола виключної компетенції якої належить вирішення земельних питань та питань планування і забудови населеного пункту, необ`єктивно, упереджено та всупереч вимог частин другої статті 124, частини першої статі 134

ЗК України вирішила питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею у межах

836 кв. м. у користування на умовах оренди для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку ОК «Чорновола» у м. Коломия без застосування земельних торгів.

За правилами статті 134 ЗК України право на оренду даної земельної ділянки, яка перебуває в запасі міської ради, повинно було бути предметом земельних торгів. Позивач стверджувала, що мала намір прийняти участь у земельних торгах, що мали бути проведені відносно земельної ділянки, яка за оспорюваним рішенням передана в оренду ОК «Чорновола».

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати незаконним та скасувати:

- рішення Коломийської міської ради від 21 січня 2016 року

№ 189-4/2016, яким надано дозвіл ОК «Чорновола» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею у межах 836 кв. м АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:001:0171) для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку за рахунок земель міської ради;

- рішення Коломийської міської ради від 18 лютого 2016 року

№ 245-5/2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення та надання в оренду ОК «Чорновола» земельної ділянки площею у межах 836 кв. м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:001:0171), терміном

оренди 5 років для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку за рахунок земель міської ради.

Ухвалою суду від 24 травня 2017 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 21 січня

2016 року за № 189-4/2016 про надання дозволу ОК «Чорновола» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 836 кв.м на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку за рахунок земель міської ради

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішення міської ради від 18 лютого 2016 року № 245-5/2016 прийнято в межах повноважень передбачених статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідно до вимог статей 12, 93, 123, 125, 186-1 ЗК України на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОК «Чорновола» для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку в АДРЕСА_1 і є правомірним.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 21 липня 2017 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу від 02 жовтня 2017 року колегія суддів дійшла висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 і витребувано матеріали цивільної справи № 346/1485/16-ц з місцевого суду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

05 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 346/1485/16-ц передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не застосовано до спірних правовідносин положення статті 134 ЗК України, які підлягали обов`язковому застосуванню.

Висновок судів про недоведеність порушення оскаржуваним рішенням міської ради її прав є помилковим.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення місцевого суду дійшов взаємовиключних висновків, які не відповідають обставинам справи. Так, апеляційний суд, погодившись з висновками суду першої інстанції щодо передачі спірної земельної ділянки із запасу Коломийської міської ради як необтяженої, вказав, що зазначена земельна ділянка закріплена (зареєстрована) за будинками АДРЕСА_4 . При цьому, апеляційний суд не послався на жодну норму земельного кодексу чи іншого нормативного акту, які б свідчили про дотримання процедури реєстрації та її завершення.

Судами не надано оцінки і не спростовано того факту, що ОК «Чорновола» не мав права без проведення земельних торгів набувати спірну земельну ділянку. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили, що члени кооперативу раніше володіли на праві власності чи на праві користування земельною ділянкою поруч з будинками АДРЕСА_4 . Крім того, входження особи до кооперативу, без передачі права на майно, не формує для кооперативу права на майно.

Судом першої інстанції під час ухвалення рішення застосовано норми статей 90, 91 Земельного кодексу УРСР 1970 року та постанови Верховної Ради УРСР 1990 року, які втратили свою чинність, не регулюють і не можуть регулювати правовідносини у даній справі, що свідчить, на думку заявника, про грубе порушення норм матеріального праві, і є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду. Вказані помилки апеляційним судом не виправлено.

Вважала, що суди, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не врахували правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові

від 11 квітня 2012 року по справі № 6-1516во09.

Стверджує, що спірна земельна ділянка є вільною, не може бути передана ОК «Чорновола» на праві оренди, та без наявності правовстановлюючих і землевпорядних документів не може вважатися прибудинковою.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОК «Чорновола» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому третя особа посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржених судових рішень, просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Іншими учасниками справи відзив на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Коломийської міської ради від 21 січня 2016 року № 189-4/2016 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1» надано дозвіл

ОК «Чорновола» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 836 кв. м. на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку за рахунок земель міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 23 квітня 1953 року № 142 «Про реєстрацію земельних ділянок по кварталу АДРЕСА_1 по АДРЕСА_4 зареєстровано земельну ділянку площею 713, 43 кв. м, а за будинковолодінням № 27 зареєстровано земельну ділянку площею 218, 74 кв. м.

Матеріали інвентарних справ по будинковолодіннях

АДРЕСА_4 , в яких містяться інвентарні схеми, підтверджують розмір та конфігурацію земельних ділянок, що були зареєстровані за даними будинковолодіннями на підставі зазначеного рішення виконкому.

Прикарпатська регіональна товарна біржа є єдиною структурою яка проводила земельні торги в м. Коломия із 2000 року та за цей період земельна ділянка за адресою АДРЕСА_4 ) на аукціон не виставлялась.

За повідомленням Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Івано-Франківській області від 18 квітня 2016 року передача в оренду кооперативу земельної ділянки площею 836 кв. м без проведення земельних торгів проведена в рамках чинного законодавства.

Рішенням № 245-5/2016 року сесії Коломийської міської ради від 18 лютого 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано в оренду обслуговуючому кооперативу «Чорновола» земельну ділянку площею 836 кв. м на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:001:0171) терміном оренди 5 років для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку за рахунок земель міської ради із встановленням орендної плати відповідно до статті 288 Податкового кодексу України, Положення про оренду земельних ділянок у м. Коломия та порядок розрахунку орендної плати на земельні ділянки.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У частині третій статті 400 ЦПК України визначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі статтею 213 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга

стаття 19 Конституції України).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши відповідність поданого ОК «Чорновола» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею у межах 836 кв. м АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:001:0171) для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку в

АДРЕСА_1 вимогам Закону України «Про землеустрій» та розміщення на спірній земельній ділянці житлових будинків будинки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , власники яких є членами обслуговуючого кооперативу, і за ними закріплено земельні ділянки відповідно площею 713,43 кв. м та 218,74 кв. м, дійшов висновку, що при наданні (передачі) в оренду зазначена земельна ділянка не підлягає продажу на земельних торгах в силу частини другої статті 134 ЗК України, а рішення Коломийської міської ради від 18 лютого 2016 року № 245-5/2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення та надання в оренду ОК «Чорновола» земельної ділянки площею у межах 836 кв. м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:001:0171), терміном оренди 5 років для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку за рахунок земель міської ради прийнято в межах повноважень, передбачених статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідно до вимог статей 12, 93, 123, 125, 186-1 ЗК України. Апеляційним судом додатково вказано на недоведеність позивачем, що оскаржуване рішення міської ради порушує її права чи інтереси, які виникають із земельних відносин.

Згідно частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до частини другої, третьої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року у справі

№ 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) розтлумачено понятті «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 Цивільно-процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», а саме зазначено, що цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду з позовом за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Однією з умовою розгляду спору, що виник на підставі звернення до суду особи, яка вважає порушеними, невизнаними або оспореними свої права, є доведеність порушення її прав та охоронюваних законом інтересів.

Завдання цивільного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи, що звернулася до суду з позовом. Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

Згідно положень статті 57 ЦПК України 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

ОСОБА_1 обґрунтовує порушення своїх прав прийняттям Коломийською міською радою рішення від 18 лютого 2016 року № 245-5/2016, яким спірна земельна ділянка була передана в оренду ОК «Чорновола» без застосування земельних торгів, в яких, за твердженням позивачки, вона мала намір взяти участь.

При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що до ухвалення міською радою оспорюваного рішення від 18 лютого 2016 року

ОСОБА_1 виявляла намір взяти в оренду спірну земельну ділянку та зверталась з цього приводу до міської ради, у тому числі після ухвалення та оприлюднення рішення Коломийської міської ради від 21 січня 2016 року

№ 189-4/2016, яким було надано дозвіл ОК «Чорновола» на розроблення проекту землеустрою.

ОСОБА_1 , як окрема фізична особа, не уповноважена представляти в суді територіальну громаду міста Коломия чи подавати позови в інтересах держави.

Таким чином підставою для відмови у задоволенні позову є саме відсутність доказів порушення оскаржуваним рішенням Коломийської міської ради від 18 лютого 2016 року № 245-5/2016 прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 .

Згідно із статтею 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Суди попередніх інстанцій ухвалили по суті правильне рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , які підлягають зміні в частині мотивування підстав відмови у задоволенні позову.

Отже рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду

Івано-Франківської області від 02 жовтня 2017 року необхідно змінити шляхом зміни мотивувальної частини оскаржуваних рішень з урахуванням висновків, сформульованих в даній постанові щодо недоведеності

ОСОБА_1 порушення її прав, свобод та законних інтересів рішенням Коломийської міської ради від 18 лютого 2016 року № 245-5/2016.

Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 21 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 346/1485/16-ц змінити, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Коломийського міськрайонного суду

Івано-Франківської області від 21 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович