РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 572/2690/18

Провадження № 22-ц/4815/498/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: ОСОБА_1,

Ухвала постановлена в м. Сарни

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В., судді: Гордійчук С.О., Бондаренко Н.В.

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України

Не погодившись із вищевказаною ухвалою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважає, що ухвала суду є необґрунтованою, оскільки під час її постановлення суд першої інстанції належним чином не перевірив наявність правових підстав для залишення позову без розгляду.

Вказує на те, що про наявність вказаної ухвали як і про сам факт залишення позову без розгляду, він дізнався випадково у січні 2019 року, коли подав до суду заяву про отримання рішення у вказаній справі.

Зазначає, що ухвала про відкриття провадження у справі йому не надсилалась, будь-які судові повістки не отримував, а тому не був належним чином повідомлений, як про відкриття провадження у справі так і про дату, час та місце підготовчого судового засідання, що свідчить про порушення процесуальних прав позивача.

Що стосується покликання в оскаржуваній ухвалі на подання ним заяви про залишення позову без розгляду у звязку з примиренням, то такі висновки суду першої інстанції не відповідають дійсності, так-як з осені 2017 року з відповідачкою не проживають та не примирились, а він має намір створити нову сім"ю з іншою жінкою і жодних заяв про залишення позову без розгляду, безпосередньо до суду , а ні засобами поштового звязку не подавав і будь-яким інших осіб на подання вказаних заяв не уповноважував.

Із наведених підстав, просив скасувати ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 06.11.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

ОСОБА_3 завчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явився та причин неявки не повідомив, тому колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд за його відсутності.

ОСОБА_2 просила подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін, оскільки вона хоче зберегти сімю.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що позивач 06.11.2018 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів не визнає законними й обґрунтованими.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у вересні 2018 року ( а.с.2).

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_3 від 06.11.2018 року про залишення позову без розгляду (а.с.13). В поясненнях в апеляційному суді ОСОБА_2 повідомила, що заяву від імені ОСОБА_3 до суду подала та підписала вона.

Відповідно до положень ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту до письмової заяви, клопотання визначені ст. 183 ЦПК України. Зокрема, ч. 2 вказаної статті встановлено, що письмові заява та клопотання підписуються заявником чи його представником, а ч. 4 визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву або клопотання подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не дослідив, чи підписана заява про залишення позову без розгляду особою, яка її подала, не викликав ОСОБА_3 в судове засідання. Вказана заява про залишення позову без розгляду не зареєстрована в суді першої інстанції (відсутній штамп про її прийняття). При цьому позивач заперечує написання заяви про залишення позову без розгляду. Стверджує, що жодних заяв про залишення позову без розгляду, безпосередньо до суду, а ні засобами поштового звязку не подавав і будь-яким інших осіб на подання вказаних заяв не уповноважував. Також зазначає, що примирення між сторонами не наступило, оскільки з осені 2017 року з відповідачкою не проживають разом, має намір створити нову сім"ю з іншою жінкою.

Частиною 1 ст. 379 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України зазначене є підставою для скасування ухвали суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що аргументи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, адже вона постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд

П ОС Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 березня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_4