Справа № 463/1013/19
Провадження № 2/463/909/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором фінансового лізингу № LV00A+28397943 від 28.01.2014р. в розмірі 13447,30 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 28.01.2014р. відповідач подав заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, чим висловив своє бажання щодо приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку і відповідно, така заява Умови, а також Тарифи банку складають договір фінансового лізингу, укладений між сторонами шляхом приєднання відповідача до умов такого договору. На виконання умов договору банк надав відповідачу у платне користування автомобіль марки «Богдан», модель 211040, 2013 року випуску, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та зобов`язання сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Всупереч умовам договору відповідач не належним чином виконав взяті на себе зобов`язання після повернення предмета лізингу 24.09.2014р. Станом на 24.01.2019р. заборгованість за договором фінансового лізингу становить 13447,30 грн., з яких 3989,88 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмета лізингу; 8131,36 грн. - пеня, 1326,06 грн. - заборгованість за страховою виплатою. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.03.2019р. відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В прохальній частині позову справу просить справу просить слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча про дату, місце та час розгляду повідомлявся належним чином. Скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з захворюванням. З огляду на те, що такого роду клопотання відповідач подає вже втретє, і при цьому, жодного разу не долучає доказів обставин неможливості явки в судове засідання, про які згадується у таких клопотаннях, суд визнає причини неявки відповідача неповажними та вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з таких підстав.

Відповідно до копії Заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № LV00A+28397943 від 28.01.2014р. (а.с.6), відповідач, діючи на підставі особистого волевиявлення та керуючись ст. 634 ЦК України дав свою згоду на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг на умовах, визначених Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на офіційному веб-сайті Банку. Ця Заява разом з умовами та правилами надання банківських послу та Тарифами складає договір фінансового лізингу. З моменту підписання лізингоодержувачем даної Заяви та прийняття її лізингодавцем сторони набувають прав та обов`язків, визначених договором та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 цієї Заяви, предметом лізингу є автомобіль згідно Специфікації, викладеної в Додатку № 1 (а.с.7), згідно якої, у лізинг передається автомобіль марки «Богдан», модель 211040, 2013 року випуску, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 77900 грн.

Строк лізингу - 60 місяців з моменту підписання Додатку 2 (Графік лізингових платежів) (а.с.8).

Щомісячні платежі згідно Графіку включають в себе платіж по відшкодуванню частини вартості предмета лізингу у розмірі згідно додатку 2; винагороду за користування предметом лізингу в розмірі згідно додатку 2, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг; винагороду за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу в розмірі згідно додатку 2, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг. Період сплати з 24 по 28 число кожного місяця.

Крім того, пп.1.1.6 п. 1.1 статті 1 також передбачено ряд інших платежів, серед яких щорічний платіж по відшкодуванню витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням за цим договором згідно додатку 2.

Після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 18300 грн.

Щомісяця в період сплати лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 2024,58 грн. та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов`язані з виконанням договору та які виникли у лізингодавця протягом місяця, якому передує поточний місяць.

На даний час, відповідно до копії акту повернення предмета лізингу від 24.09.2014р. (а.с.14), автомобіль повернуто банку.

Згідно розрахунку заборгованості (а.с.4-5), станом на 24.01.2019р. заборгованість за договором фінансового лізингу становить 13447,30 грн., з яких 3989,88 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмета лізингу; 8131,36 грн. - пеня, 1326,06 грн. - заборгованість за страховою виплатою.

Відносини, які виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Так, згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У частині першій статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.

Таким чином, оскільки в справі яка розглядається укладеним між сторонами договір фінансового лізингу нотаріально не посвідчений, такий в силу вимог закону є нікчемним, внаслідок чого він не породжує для його сторін прав та обов`язків, що відповідно, виключає можливість стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Цей висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1551цс16 та від 22 листопада 2017 року у справі № 6-428цс17.

Крім того, з вказаними висновками також погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 288/231/16-ц (постанова від 27.03.2019р.), предметом спору у якій, серед іншого, також було стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою у спосіб приєднання останньої до Умов та правил надання фінансового лізингу, яка розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому, враховуючи згадані вище висновки Верховного Суду та нікчемний характер укладеного між сторонами договору фінансового лізингу, позов належить визнати безпідставним та в його задоволенні відмовити.

В такому випадку, понесені позивачем судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести на рахунок останнього.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,279,280-282 ЦПК України, ст.ст. 3, 8, 11, 15, 16, 203, 207, 215, 216, 220, 509, 526, 628, 799, 806, 807 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № LV00A+28397943 від 28.01.2014р. в розмірі 13447,30 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Леньо С. І.