Постанова

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 758/7065/13

провадження № 61-29399 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Київенерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі»,

відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2013 року Приватне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПрАТ «Київенерго») звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію.

Позовна заява вмотивована тим, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким ПАТ «Київенерго» здійснює постачання електроенергії до вказаного помешкання, де проживають споживачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

26 квітня 2012 року за адресою місця проживання відповідачів при проведенні планової заміни електролічильників представниками «Київенерго» було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення до електричної мережі поза засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми підключення.

В результаті перевірки був складений акт № 113335 про порушення Правил користування електричною енергією та нарахована сума боргу за не обліковану електричну енергію в розмірі 3691,95 грн.

У зв`язку з наведеним, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за необліковану електричну енергію в зазначеному розмірі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 січня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Київенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме відповідачі здійснили самовільне підключення до електричної мережі поза засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми підключення. У відповідачів був відсутній доступ до поквартирного приладу обліку електричної енергії, який знаходиться на сходовій клітині. Водночас, згідно п.11 Правил користування електричною енергією для населення, відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених на сходових клітках, та пломб на них, несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. Відтак, підстави для покладення на відповідачів обов`язків щодо сплати вартості не облікованої електроенергії за порушення ПКЕЕН відсутні.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволено. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача 3 691,95 грн. боргу за не обліковану електричну енергію.

Рішення апеляційного суду вмотивовано тим, що суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини та зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи. Судом встановлено, що самовільне підключення було виконано кабелем від вихідної клеми загального вимикача до вхідної клеми автомата (25А) споживача. Крім того, при усуненні порушення - демонтажі провода самовільного підключення, напруга у розетках (плиті) відповідачів зникла.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляції є такими, що заслуговують на увагу, а позовні вимоги - обґрунтованими.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідачі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просять скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року та залишити без змін рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 січня 2016 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга відповідачів мотивована тим, що відповідач не є особою, яка завдала шкоду, відповідно не може вважатись винною, доки цей факт не доведено судом. Позивачем не надано жодного доказу причетності відповідачів до виявленого порушення. Розподільчий щит, в якому знаходяться лічильники, закритий, опломбований та розташований поза межами квартири відповідачів. За вказаних обставин виключається фактична можливість відповідачів здійснити самовільне підключення до електричної мережі поза засобом обліку електричної енергії. Відсутність в акті № 113335 інформації щодо переліку струмоприймачів, приєднаних до електричної мережі, виключала можливість розрахувати обсяг фактично спожитої електроенергії. Крім того, між позивачем та відповідачами відсутні договірні правовідносини, оскільки відповідний договір не укладався.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

Згідно заперечень на касаційну скаргу, поданих позивачем у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається, що оскаржуване рішення Апеляційного суду м. Києва є обґрунтованим та законним. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, якщо він фактично користувався ними. Апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що саме відповідачі здійснили самовільне підключення електропроводки до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії, з порушенням схеми обліку.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із Подільського районного суду м. Києва.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У вересні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

У листопаді 2019 року до Верховного Суду надійшла заява від АТ «Київенерго» та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про заміну сторони її правонаступником, в якій АТ «Київенерго» просило замінити його на правонаступника ПАТ «ДТЕК Київські електромережі».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом встановлено, що за адресою місця проживання відповідачів - АДРЕСА_1 , ПАТ «Київенерго» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким останнє здійснює постачання електроенергії до вказаного помешкання.

26 квітня 2012 року при проведенні планової заміни електролічильників представниками «Київенерго» було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення до електричної мережі поза засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми підключення.

Самовільне підключення було виконано на розподільчому щиті кабелем від вихідної клеми загального вимикача до вхідної клеми автомата споживача поза межами квартири. При усуненні порушення - демонтажі провода самовільного підключення, напруга у розетках (плиті) споживача зникла.

Факт порушення зафіксовано про що складено акт № 113335 від 26 квітня 2012 року, який був підписаний трьома представниками енергопостачальника та споживачем ОСОБА_2 без зауважень.

За результатами засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення було прийняте рішення від 24 жовтня 2012 року, яке оформлено протоколом про те, що акт від 26 квітня 2012 року № 113335 складено правомірно і вирішено провести розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН, відповідно до Методики за формулою 2.7.

Згідно розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за Актом від 26.04.2012 року № 113335, нарахована сума боргу за необліковану електричну енергію склала 3691,95 грн.

На підставі заяви ОСОБА_2 , 29 листопада 2012 року відбулося повторне засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення та умов договорів про користування електричною енергією і нарахування за ними, за результатами якого було прийнято рішення про відсутність підстав для скасування або зміни попереднього рішення комісії від 24 жовтня 2012 року.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Правилами та Методикою.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 26 Закону споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 11 ЦК України за відсутності письмового договору факт відкриття особового рахунку, видача книжки та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику».

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 509/3536/15-ц.

Згідно з пунктами 42, 48 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення такого порушення ПКЕЕН як самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Вартість не облікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕН процедури.

Судом встановлено, що розрахунок вартості електроенергії за 12 календарних місяців, а саме з 26.04.2011 року по 26.04.2012 року, спожитої з порушенням ПКЕЕН, здійснено позивачем відповідно до Методики за формулою 2.7. Водночас, згідно Методики, за відсутності згоди сторін, розрахунок за формулою 2.7 здійснюється з врахуванням найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі. Зразок алюмінієвого провода в перерізі 2,5 мм2, який був використаний у схемі самовільного підключення, був вилучений при складані акту про порушення № 113335.

Таким чином, посилання заявників на відсутність в акті № 113335 інформації щодо переліку струмоприймачів, приєднаних до електричної мережі, не заслуговують на увагу, так як не впливають на правильність здійсненого розрахунку.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено положеннями статті 400 ЦПК України, яким судами надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Підстави для скасування судових рішень відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Воробйова І. А.

Лідовець Р. А.

Черняк Ю. В.