Справа № 361/9031/15-ц
Провадження № 6/361/304/19
У Х В А Л А

11 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області, суддя Селезньова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення виконання рішення суду у цивільній справі №361/9031/15-ц за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» та видачу виконавчого листа,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2 у поданій суду 10.12.2019р. заяві просить поновити виконання Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2016 року і видати новий виконавчий лист з урахуванням змін відповідно до зареєстрованої 14.06.2018р. нової редакції Статуту.

За змістом заяви слід вважати, що заявник просить поновити виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2016 року (суд виходить з того, що слово «рішення» пропущене, але це не змінює змісту заяви).

Вирішуючи питання про вид процесуального звернення особи до суду та порядку звернення заяви, суд виходить з наступного:

Дана заява подана у стадії , що відноситься до виконання судового рішення.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах , врегульовані у розділі шостому ЦПК України.

В заяві заявник зазначив, що у цивільній справі №361/9031/15-ц за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» Броварським міськрайонним судом Київської області 25.05.2016р. ухвалено рішення про часткове задоволення його позову. Ухвалою апеляційного суду від 16.11.2016р. рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 3.03.2017р. було відкрито касаційне провадження і зупинено виконання рішення суду від 25.05.2016р. Постановою Верховного суду від 24.07.2019р. касаційна скарга залишена без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2016 року та ухвала апеляційного суду від 16.11.2016р. залишені без змін; поновлено виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2016р.

Заявник, посилаючись на вказану постанову Верховного Суду від 24.07.2019р., просив поновити виконання [рішення] суду першої інстанції від 25.05.2016р.

Заявник також послався на ч.1,2 ст.433 ЦПК України, положеннями якої передбачено поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 1 ст.433 ЦПК України - у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Згідно ч.2 ст.433 ЦПК - заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи зі змісту поданої заяви і з того, що в цій заяві заявник просить поновити виконання рішення, і не просить поновити йому пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання , і взагалі в заяві не посилається на пропуск ним такого строку, який би вимагав поновлення, то суд, визначаючи процесуальний вид даного звернення до суду, дійшов висновку, що посилання заявника на статтю 433 ЦПК України є помилковим, дана заява не є заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, яка підлягає розгляду в порядку статті 433 ЦПК України, і тому відсутні підстави для внесення даної заяви на розгляд у судове засідання в порядку, визначеному частиною 3 статті 433 ЦПК України.

Заявнику може бути роз`яснено його право на звернення до суду (у разі пропущення стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин) - в порядку статті 433 ЦПК України з відповідною заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання з наведенням поважних причин пропуску строку.

Розглядаючи заяву про поновлення виконання рішення суду, суд встановив такі обставини і зробив такі висновки:

У цивільній справі №361/9031/15-ц за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» Броварським міськрайонним судом Київської області 25.05.2016р. ухвалено рішення про часткове задоволення позову; даним рішенням зобов`язано відповідача (ПАТ КБ «ПриватБанк») здійснити перерахунок здійснених ОСОБА_2 платежів за користування кредитними коштами та кредитним договором від 24.09.2012р. з урахуванням відсоткової ставки 2,5% та зарахувати різницю на картковий рахунок позивача. Ухвалою апеляційного суду від 16.11.2016р. рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 3.03.2017р. було відкрито касаційне провадження і зупинено виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2016р.

Постановою Верховного Суду від 24.07.2019р. касаційна скарга залишена без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2016 року та ухвала апеляційного суду від 16.11.2016р. залишені без змін; поновлено виконання [рішення] Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2016р.

Статтею 436 ЦПК України врегульовано питання зупинення виконання судового рішення. Так, згідно ч.1 ст.436 ЦПК Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку; а згідно ч.3 ст.436 ЦПК - Суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Таким чином, питання поновлення виконання судового рішення вирішує суд касаційної інстанції, що ним і зроблено у постанові від 24.07.2019р.

Додаткового поновлення виконання рішення суду шляхом винесення судом першої інстанції відповідної ухвали ЦПК України не передбачає, а виходячи зі змісту положень статті 436 ЦПК України вирішення даного питання у даному випадку не віднесено до повноважень суду першої інстанції.

Тому в цій частині заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Для вирішення даного питання суд не вбачає підстав для внесення заяви на розгляд в судове засідання, оскільки ЦПК України не встановлює такого порядку розгляду вказаної заяви.

Щодо розгляду заяви в частині видачі нового виконавчого листа, то суд встановив такі обставини і зробив такі висновки:

Оскільки ЦПК України не встановлює вимоги про розгляд даного виду заяви у судовому засіданні, то суд не вбачає підстав для призначення судового засідання і розглядає заяву одноособово в письмовому провадженні без повідомлення і виклику сторін.

Подана ОСОБА_2 заява за її змістом і за порядком звернення до суду не є заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, допущеної при його оформленні або видачі, яка подається в порядку статті 432 ЦПК України (на наявність помилки заявник не посилається у заяві, а зі змісту виконавчого листа видно, що сторони у ньому зазначені у відповідності до учасників справи за станом, актуальним на день видачі виконавчого листа). Оскільки дана заява не є заявою про виправлення помилки, допущеної у виконавчому листі, то відсутні підстави для внесення даної заяви на розгляд у судове засідання за приписами ч.3 ст.432 ЦПК України.

Подана ОСОБА_2 заява за її змістом і за порядком звернення до суду не є заявою про заміну вибувшого боржника його правонаступником, розгляд якої врегульовано статтею 442 ЦПК України (заявник в заяві не посилається на такі обставини. Оскільки дана заява не є заявою про заміну сторони виконавчого провадження, відсутні підстави для внесення даної заяви на розгляд у судове засідання за приписами ч.3 ст.442 ЦПК України.

ЦПК України також передбачає можливість видачі дублікату виконавчого листа у разі його втрати. Разом з тим, подана ОСОБА_2 заява не є заявою про видачу дублікату виконавчого листа, і в ній заявник не посилання на втрату виконавчого листа, більш того, виданий судом виконавчий лист не втрачений, він долучений заявником до заяви. Тому дана заява не може розглядатись і як заява про видачу дублікату, і в цьому сенсі вона також задоволенню не підлягає.

В поданій заяві ОСОБА_2 , яка є предметом розгляду в даній ухвалі, заявник просить видати новий виконавчий лист з урахуванням змін відповідно до зареєстрованої 14.06.2018р. нової редакції Статуту.

Розглядаючи дану заяву, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступних міркувань:

Як видно з наданих документів, - на виконання рішення суду від 25.05.2016р. Броварський міськрайонний суд Київської області (суд, який ухвалив рішення) видав стягувачу ОСОБА_2 виконавчий лист; стягувач ОСОБА_2 , боржник: ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк»; дата видачі 13.12.2016р., строк пред`явлення до виконання: 16.11.2019р. Даний лист в оригіналі заявником долучено до заяви. В оригіналі виконавчого листа є відмітка держвиконавця про повернення 04.01.2017 без прийняття до виконання.

Однак, Цивільним Процесуальним Кодексом України не передбачено можливість видачі нового виконавчого листа (замість виданого судом), в тому числі і з підстав, вказаних заявником у його заяві. Тому в заяві в цій частині заявникові також слід відмовити.

Заявнику слід роз`яснити його право на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання в порядку і в строки, передбачені ЦПК України та законом України «Про виконавче провадження», і його право на звернення до суду з питань, що стосуються виконання судового рішення в порядку і у спосіб, встановлені у розділі шостому ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи положення статті 353 ЦПК України, в якій міститься перелік ухвал суду, на які може бути подана апеляційна скарга, і оскільки ЦПК України не встановлено конкретного порядку розгляду заяви про поновлення строку виконання рішення суду та заяви про видачу нового виконавчого листа, і не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали за наслідками розгляду такої заяви, - то суд виходить з того, що дана ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили разом з її складенням, негайно.

Керуючись ст.ст.431, 432, 433, 436, 442, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення виконання рішення суду у цивільній справі №361/9031/15-ц за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» та про видачу нового виконавчого листа, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно.

Повна ухвала виготовлена 11.12.2019р.

Суддя Т.В. Селезньова