Справа № 525/986/19
Провадження № 2/525/304/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: судді Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Мар`янське Великобагачанського району Полтавської області не зробив розпорядження в разі його смерті на житловий будинок, котрий розташований за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 віці 67 років про, що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 19 лютого 2018 року, актовий запис №3. Для відкриття спадкової справи позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом в шестимісячний строк скористалася своїм правом на отримання спадку та звернулась 10 серпня 2018 року до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Склярової А.В. Після вчинення вищезазначених дій 02 серпня 2018 року відкрита спадкова справа за № 11/2018 в якій позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_2 .

18 вересня 2018 року позивачка повторно звернулася до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Склярової А.В., за отриманням свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

При відповідному зверненні позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.09.2018 року, де позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 зв`язку з відсутністю вірного правовстановлюючого документу, а саме надана позивачкою копія типового договору купівлі продажу житлового будинку присадибного типу з господарськими будівлями не може підтвердити право власності на майно, оскільки для вчинення нотаріальних дій, а саме при видачі свідоцтва про право на спадщину, у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріусом перевіряються документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно.

Після проведення аналізу безпосередньо копії наданого позивачкою договору, з`ясовано, що в тексті договору не вказана дата його складання. Відповідно договору не надана відповідна нотаріальна форма, що станом на 1992 рік, виходячи з дати реєстрації БТІ, не відповідає ст.227 ЦК України, 1963 року і тягне за собою наслідки, зазначені в ст.47 ЦПК 1963 року. Реєстрація, яка проведена Полтавським БТІ 21 січня 1992 року була проведена з порушенням пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року яка втратила чинність тільки у 1996 році. При цьому в реєстраційному штампі вказана реєстрація майна за ОСОБА_2 в цілому, хоча з тексту договору він набув у власність 1/2 частину приміщення, котре було розділено на два квартирних будинки.

У 2007 році за вказаними вище документами Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» зареєстровано право власності на нерухоме майно у реєстрі прав власності, який діяв до 2013 року, з визначенням об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 . Саме тому нотаріус не може прийняти вищезазначені документи, як правовстановлюючі на об`єкт спадкового нерухомого майна. Відповідно до довідки від 17.10.2018 року за № 621 виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради у вищезазначеному будинку розташованому за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає позивачка по справі ОСОБА_1 . Тому, позивачка ОСОБА_1 для остаточного вирішення питання змушена звернутися до Великобагачанського районного суду з позовною заявою про встановлення права власності в порядку спадкування за законом так, як остання позбавлена можливості оформити на нього право власності в нотаріальному порядку. З вищезазначеного позивачка вважає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Позивачка звернулася до ПП Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертизи «Інвентаризатор», де виготовила технічний паспорт на своє ім`я 11 жовтня 2018 року. Позивачка ОСОБА_1 бажає успадкувати спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-6).

Загальне позовне провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 19.08.2019 року, розгляд даної цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження і підготовче засідання у справі призначено на 26.09.2019 року (а.с.25). Даною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Склярової А.В. відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім місцем проживання якого було с. Михайлівка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів (а.с.25).

До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист про те, що даний відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог позивача і просять провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.43).

Ухвалою суду від 26.09.2019 року у справі проведено підготовче засідання і призначено розгляд справи на 07.11.2019 року. Даною ухвалою також вирішено зробити витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень щодо належності квартири АДРЕСА_3 (а.с.47).

07.11.2019 року позивачем у справі подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.57), в якій позивач у справі уточнила заявлені позовні вимоги. Ухвалою суду від 08.11.2019 року прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення заявлених позовних вимог (а.с.58), копія цієї заяви була направлена відповідачу у справі Михайлівській сільській раді Великобагачанського району Полтавської області. Розгляд справи відкладено на 10.12.2019 року.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, вони належним чином сповіщені про день і час судового розгляду.

26.09.2019 року від позивачки по справі ОСОБА_1 надійшла письмова заява про підтримання своїх позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність на підставі наявних у справі письмових доказів (а.с.51).

До проведення судового засідання у справі від відповідача у справі Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист про те, що даний відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог позивача і просять провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.53).

У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , представником якої діє ОСОБА_3 до Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за №3 (а.с.7).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до заповіту від 12 січня 2018 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що зареєстровано в реєстрі за № 2 вбачається, що ОСОБА_2 на момент смерті належну йому земельну ділянку площею 4,9396 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області повністю заповів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та приватизовану земельну ділянку площею 4,9524 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області повністю заповів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8). Тобто, ОСОБА_2 заповідав спадкоємцям у вищевказаному заповіті конкретно визначене майно. При цьому, спадкоємцями майна, яке визначено у даному заповіті, є спадкоємці за заповітом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до типового договору купівлі продажу жилого будинку присадибного типу з надвірними будівлями вбачається, що в с. Михайлівка к/з «Перемога» Великобагачанського району Полтавської області в особі економіста Вільхової М.Ю., яка діяла на підставі доручення № 249 від 14.12.1990 року та ОСОБА_2 уклади даний договір, з якого вбачається, що ОСОБА_2 купив у к/з «Перемога» 1/ 2 частину або житловий будинок, який складається із трьох кімнат в АДРЕСА_4 (а.с.9).

Відповідно до реєстраційного напису на документі про право особистої власності вбачається, що зазначений в цьому документі жилий будинок та домоволодіння в цілому зареєстрований в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації право особистої власності за громадянином ОСОБА_2 , та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 134 27.01.1982 року (а.с.10).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор», сформованого 19.12.2007 року вбачається, що квартира з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 14.01.1992 року на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с.11).

Відповідно до довідки № 621 від 17.10.2018 року, виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та проживав одна (а.с.12).

Квартира АДРЕСА_3 складається в цілому відповідно до технічного паспорта з квартири (літ. А-1), погребі вхідного (літ. Б), що виданий на ім`я ОСОБА_2 (а.с.а.с.13-15).

Квартира АДРЕСА_3 складається в цілому відповідно до технічного паспорта на квартиру з господарськими будівлями з квартири (літ. А-1), погреба вхідного (літ. Б), що виданий на ім`я ОСОБА_1 (а.с.а.с.16-18).

Постановою від 18.09.2018 року приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Склярової А.В. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 після померлого чоловіка ОСОБА_2 (а.с.19).

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Склярової А.В. № 306/02-14 та № 305/02-14 від 10.09.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що в спадковій справі на майно померлого ОСОБА_2 зберігається його заповіт, посвідчений секретарем виконкому Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 12.01.2018 року за реєстровим № 2. А також повідомляється, що зберігається не закрита діловодством спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Спадкова справа була відкрита 02.08.2018 року за заявою ОСОБА_6 про прийняття спадщини за заповітом. 10.08.2018 р. до справи була долучена заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом. 10.08.2018 р. до справи долучена заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини за заповітом. 18.09.2018 р. за заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2018 р. за № 173/02-31. 27.09.2018 р. за заявою представника ОСОБА_4 на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 309 від 27.09.2018 р. 04.10.2018 р. за заявою ОСОБА_6 на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 317 від 04.10.2018 р. Претензії від кредиторів не надходило (а.с.а.с.31-42).

З копії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Мар`янськ Великобагачанського району Полтавської області, в її паспорті є відмітка про те, що вона перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з 07.11.1971 року (а.с.20). також, копією свідоцтва про одруження від 07.11.1971 року підтверджується факт одруження громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (після шлюбу її прізвище змінилося на ОСОБА_8 ) (а.с.45). Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 в порядку ст.1261 ЦК України (на майно, яке не охоплене заповітом ОСОБА_2 ).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (щодо квартири з господарськими будівлями) є позивач у справі ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, позивач ОСОБА_1 не може оформити своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261,1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,89,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати, що на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому належала на праві власності квартира АДРЕСА_3 з господарськими будівлями (погріб вхідний).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку спадкування за законом як за спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 (позначена АДРЕСА_5 з господарськими будівлями (погріб вхідний), позначений в технічному паспорті літ. - Б.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 ; представник позивача ОСОБА_3 , начальник відділу «Великобагачанського бюро правової допомоги» Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги, паспорт серії КО № 651560; відповідач Михайлівська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження с. Михайлівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця Гагаріна, 2, .

Суддя В.В. Хоролець