Справа №463/4820/16-ц
Провадження №2/463/114/19
УХВАЛА

судового засідання

24 січня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Львівське комунальне підприємство «Управитель» про заборону вчинення незаконних дій -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_1 та з врахуванням прийнятих уточнень в кінцевому просила ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_4 та ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні коморою у підвальному приміщенні під літ. І, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Ак. Павлова, 10 у м. Львові та надати безперешкодний доступ до неї.

Вказаний позов перебував в провадженні судді Личаківського районного суду м. Львова Лакомської Ж.І. Провадження у даній справі відкрито. Копія позовної заяви разом з додатками учасникам справи направлялась.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Личаківського районного суду м. Львова № 3, у вказаній справі проведено повторний автоматизований розподіл, згідно якого така передана в провадження судді Леньо С.І.

Ухвалою від 27.06.2018р. вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

У звязку з смертю відповідача ОСОБА_4, а також тим, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, провадження у справі в частині вимог до такого відповідача ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 02.08.2018р. закрито. Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ЛКП «№ 503» про усунення перешкод в користуванні коморою.

Крім того, ухвалою суду від 25.09.2018р., яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати, прийнято заяву про збільшення позовних вимог, яку позивач попередньо направила іншим учасникам справи і згідно якої позивач просить ухвалити рішення, яким скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_1 07.12.2017р. в частині зазначення площі комори в підвалі 11,1 кв.м. замість 3,5 кв.м., яка входить в склад квартири № 4 на вул. Ак. Павлова, 3 у м. Львові та скасувати реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 в частині зазначення площі комори в підвалі 11,1 кв.м. замість 3,5 кв.м., яка входить в склад квартири № 4 на вул. Ак. Павлова, 3 у м. Львові. Крім того, просить зобовязати відповідача ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні коморою у підвальному приміщенні під літ. «І» в будинку № 3 на вул. Ак. Павлова у м. Львові шляхом її звільнення та передачі ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_1 предявив зустрічний позов до ОСОБА_3, третя особа Львівське комунальне підприємство «Управитель», про заборону вчинення відповідачем незаконних дій, які порушують його законне право на підвал в будинку № 3 на вул. Ак. Павлова у м. Львові, відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2018р. зустрічна позовна заява залишена без руху, оскільки така не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Зокрема, не зазначено окремо ціну позову про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди, тобто розмір кожної з них, не надано обґрунтованого розрахунку цих сум. Також позивач не навів змісту іншої позовної вимоги: про заборону вчинення відповідачем незаконних дій, які порушують його законне право на підвал, тобто не вказав, які саме дії слід заборонити вчиняти відповідачу. В заяві позивач не навів підтвердження, що ним не подано аналогічного позову.

Для усунення таких недоліків ОСОБА_1 надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Копію такої ухвали ОСОБА_1 отримав 25.09.2018р., що стверджується відповідною розпискою останнього.

04.10.2018р. відповідач ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву з усуненими недоліками відповідно до ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2018р. та в кінцевому, просить запобігти вчинення будь-яких дій, що порушують його права на підвал площею 11.1 кв.м. у підвальному приміщенні під індексом «І» на вул. А. Павлова, 3 у м. Львові з боку ОСОБА_3, яка як йому стало відомо подала позов про скасування, отриманого ним у грудні 2017р. свідоцтва про право на спадщину, які порушують його законне право на спадщину на даний підвал. Крім того, просить вказати ОСОБА_3 на необхідність припинення незаконних дій стосовно його прав на зазначений підвал, а саме заборонити їй безпідставні домагання стосовно витребування спадкової справи та скасування його права власності в частині зазначення площі комори в підвалі за адресою м. Львів, вул. Ак. Павлова, 3 та визнати за ним право на підвал, зобовязавши відповідача не чинити перешкод у вільному використанні підвалу. Також, просить скасувати право приватної власності на підвал площею 9 кв.м., зазначене в договорі купівлі-продажу ОСОБА_3 квартири № 10.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в прийнятті зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

За правилами ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Тлумачення ч. 2 ст. 193 та ч. 1 ст. 194 ЦПК України дає підстави вважати, що зустрічний позов - це самостійна матеріально-правова вимога відповідача до позивача, пред'явлена ним у поряду і в строки, встановлені законом, до позивача для її спільного розгляду з первісним позовом в одному і тому ж провадженні.

Умовами пред'явлення зустрічного позову є: 1) взаємопов'язаність зустрічного позову з первісним; та 2) доцільність їх сумісного розгляду, оскільки це дозволить більш повно і об'єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін (котрі повинні бути однорідними), виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

При чому вирішення питання про можливість прийняття зустрічного позову та об'єднання вимог за цим позовом в одне провадження з первісним позовом, також залежить від дотримання позивачем за зустрічним позовом строків його пред'явлення, та належить до дискреційних повноважень суду.

Саме до такого розуміння вказаних процесуальних норм зводяться висновки Верховного Суду викладені в постановах від: 15 серпня 2018 року у справі № 686/22243/16-ц (провадження № 61-20223св18), 05 вересня 2018 року у справі № 216/6226/15-ц (провадження № 61-2341св18), 12 вересня 2018 року у справі № 569/7550/16-ц (провадження № 61-21526св18), котрі враховуються в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Разом з тим, виходячи зі змісту зустрічного позову, підставою його предявлення, є, на думку ОСОБА_1, подання завідомо безпідставного первісного позову, який порушує його права, гарантовані Конституцією України. Крім того, входячи зі змісту позовних вимог, ОСОБА_1 по суті просить заборонити відповідачу вчиняти дії, які спрямовані на встановлення фактичних обставин за первісним позовом.

Спільний розгляд таких справ не просто є недоцільним, але й спосіб захисту, який обрано позивачем за зустрічним позовом не відповідає переліку, закріпленому в ст. 16 ЦК України, оскільки право на звернення до суду та предявлення клопотань у межах розгляду справи, в тому числі про витребування документів, є складовою частиною «права на суд» і не може обмежуватись на підставі окремого судового рішення.

Практично те саме стосується вимоги про скасування права приватної власності ОСОБА_3 на підвал площею 9 кв.м., зазначений у договорі купівлі-продажу квартири № 10а, оскільки їх спільний розгляд також не є доцільним так як не сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства і лише ускладнюватиме розгляд справи.

Окрім цього, ОСОБА_1 фактично не усунуто недоліки зустрічної позовної заяви, так як не наведено змісту позовної вимоги: про заборону вчинення відповідачем незаконних дій, які порушують його законне право на підвал, тобто не вказано, які саме дії слід заборонити вчиняти відповідачу, відповідно до переліку, закріпленому в ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, належить повернути зустрічну позовну заяву заявнику, що не позбавляє його права звернутися з позовом в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 185, 193, 194 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Львівське комунальне підприємство «Управитель» про заборону вчинення незаконних дій - вважати неподаною та повернути позивачу.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Ухвала в частині повернення зустрічної позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 28.01.2019 року.

Суддя: Леньо С. І.