Справа № 242/5406/18
Провадження № 2/242/25/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Любчика О.В., при секретареві Каменській А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтуванні позову зазначив, що він є власником квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності. На даний час, позивач бажає отримати субсидію, але не може цього зробити, так як в квартирі зареєстрований відповідач, який не мешкає в ній більше чотирьох років. Знятися з реєстрації відповідач не бажає, у зв'язку з чим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до частини 3 ст.131 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки він не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно довідки ОСББ «Рубін, 17 м. Гірник» від 11 жовтня 2018 року в квартирі АДРЕСА_1, значиться зареєстрованим ОСОБА_2.
З акту від 11 жовтня 2018 року ОСББ «Рубін 17 м. Гірник» суд встановив, що відповідач не проживає за адресою реєстрації, АДРЕСА_1, особистих речей останнього не виявлено.
Статтею 41 КонституціїУкраїни, ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статі 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За змістом зазначених норм, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Отже, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 більше року без поважних причин не проживає в квартирі АДРЕСА_1, що створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому втратив право на користування вказаним житлом.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. 10, 13, 81, 131, 263-265, 281 ЦПК України суд,
позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Гірник, Селидівської міської ради, Донецької області таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 25 січня 2019 року.

Суддя О.В. Любчик