Справа № 128/2500/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого - судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до СТОВ «Поділля» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, мотивуючи вимоги тим, що рішенням загальних зборів колгоспників № 6 від 15 червня 1994 року КСП «Поділля» с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області, прийнято рішення про надання трактористу вказаного підприємства - ОСОБА_1 , службового житлового будинку по АДРЕСА_1 .

15 лютого 2000 року КСП «Поділля» було реорганізовано в СТОВ «Поділля». У зв`язку з реорганізацією підприємства було втрачено ряд документів, зокрема, на службове житло.

15 липня 2000 року ОСОБА_1 вніс кошти в касу підприємства у сумі 2 195 грн. 61 коп. та викупив наданий йому житловий будинок, при цьому договір купівлі-продажу не укладався. Лише в 2006 році на вказаний будинок було виготовлено інвентаризаційну справу.

Рішенням 16 сесії 21 скликання Оленівської сільської ради від 23 березня 1994 року прийнято рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки під будинком в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .

З часу сплати коштів за будинок, а саме: з 15 лютого 2000 року позивач постійно, відкрито те безперервно проживає разом із своєю сім`єю у вказаному будинку; сплачує обов`язкові платежі до бюджету сільської ради та оплачує витрати за електроенергію.

За наведених обставин, позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» - директор СТОВ «Поділля» Правдюк М.А. в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши суду заяву, в якій справу просить розглянути в його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням загальних зборів колгоспників № 6 від 15 червня 1994 року КСП «Поділля» с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області, прийнято рішення про надання трактористу вказаного підприємства - ОСОБА_1 , службового житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою СТОВ «Поділля» № 93 від 06.08.2019 року (а.с. 6 ).

Згідно довідки №94 від 06.08.2019 року колгосп «Шлях Леніна» с. Оленівка перейменовано в КСП «Поділля» з 01.01.1994 року на підставі протоколу №4 загальних зборів від 17.11.1992 року; КСП «Поділля» с. Оленівка реорганізовано в СТОВ «Поділля» з 15 лютого 2000 року на підставі протоколу №3 загальних зборів від 15.02.2000 року і є правонаступником (а.с. 8).

Правовстановлюючі документи на будинок АДРЕСА_1 відсутні в зв`язку з тим, що на підприємстві дані документи не збереглися (а.с. 10).

15 липня 2000 року ОСОБА_1 вніс кошти СТОВ «Поділля» у сумі 2 195 грн. 61 коп. за наданий йому житловий будинок (а.с. 7, 9).

В 2006 році на вказаний будинок було виготовлено інвентаризаційну справу (а.с. 14 - 22).

Рішенням 16 сесії 21 скликання Оленівської сільської ради від 23 березня 1994 року прийнято рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки під будинком в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно довідко СТОВ «Поділля» №101 від 19.08.2019 року та 3№423 від 06.08.2019 року (а.с. 11 - 12) земельна ділянка, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , не перебуває у власності СТОВ «Поділля» та передана у власність ОСОБА_1 ; вказаний будинок на балансі Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Статтею 344 ч.1 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.9 до Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

В п.11 вищевказаної Постанови вказано, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01.01.2004 року, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 року.

Відповідно до п. п.13, 14 Постанови №5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.15, 16 ЦК України , а також частини 4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини 1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно ( пункт 5 частини першої статті 19 закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

За даних обставин суд приходить до висновку, що позивач добросовісно заволодів і продовжує відкрито і безперервно володіти житловим будинком по АДРЕСА_1 протягом більше, як 10 років, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 344 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Бондаренко