П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 243/10605/18

Номер провадження 22-ц/804/3336/19

11 грудня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Никифоряка Л.П., Новікової Г.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

учасники справи:

Позивач - підприємство «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України», представник Гвай Тетяна Василівна

відповідач - Слов`янська міська рада

відповідач - Фонд державного майна України

третя особа - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом підприємства «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» до Слов`янської міської ради, Фонду державного майна України, третя особа: регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про визнання неправомірним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

- за апеляційною скаргою Фонду державного майна України

- за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області

на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2018 року про забезпечення позову повний текст якої складено суддею Кузнецовим Р.В. в м. Слов`янськ в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 30 жовтня 2018 року, час постановлення ухвали суду не зазначено, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

29 жовтня 2018 року підприємство «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» звернулась до Слов`янського міськрайонного суду із вказаним позовом. Одночасно із поданням позовної заяви, позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив забезпечити позов шляхом заборони Фонду державного майна України, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області та будь-яким юридичним особам, установам та організаціям незалежно від форми власності та підпорядкування та/або фізичним особам здійснювати будь-які дії щодо розпорядження майном за адресою: Донецька обл., м. Святогірськ, вул. І. Мазепи (Островського), 29 Дитячого оздоровчого табору «Голубок » до моменту набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову полягає в тому, що відповідно до листа Фонду державного майна України від 16.10.2018 р. № 11-10-04824 майно, що входить до складу Дитячого оздоровчого табору «Голубок внесено до переліку майна , яке належить підприємству «Владислава» ВОІ СОІУ на праві приватної власності, яке підлягає приватизації. Наміри Відповідача реалізувати це майно шляхом приватизації через продаж його на аукціоні підтверджена наказом Фонду державного майна України від 27.03.2018 р. № 447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році». З цією метою Відповідачем та Третьою особою планується проведення інвентаризації вказаного майна 31.10.2018 р. що матиме наслідком протиправний доступ до приватної власності Позивача, загрозу його цілісності і недоторканості.

Тому просить в порядку забезпечення позову винести ухвалу про забезпечення позовних вимог шляхом заборони Фонду державного майна України, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області та будь-яким юридичним особам, установам та організаціям незалежно від форми власності та підпорядкування та/або фізичним особам здійснювати будь-які дії щодо розпорядження майном, (в тому числі передавати в заставу (іпотеку), вносити до статутного капіталу іншого господарського товариства, уступати, продавати, вчиняти нотаріусом виконавчого напису, відчужувати у інший спосіб), передавати у користування, розпорядження, зберігання будь-якій юридичній та/а бо фізичній особі (осіб), вчиняти будь-які інші дії, що можуть призвести до втрати та/а бо зіпсування майна, у тому числі проводити інвентаризацію та інші заходи, які унормовані порядком пов`язаним з приватизацією продажу на аукціоні нерухомого майна, а саме майна, яке розташоване за адресою: Донецька обл., м. Святогірськ, вул. І. Мазепи (Островського), 29 Дитячого оздоровчого табору « Голубок » до моменту набрання законної сили рішенням суду у зазначеній справі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

30 жовтня 2018 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, задоволено вимоги позивача про забезпечення позову.

Заборонено Фонду державного майна України, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області та будь-яким юридичним особам, установам та організаціям незалежно від форми власності та підпорядкування та/або фізичним особам здійснювати будь-які дії щодо розпорядження майном, (в тому числі передавати в заставу (іпотеку), вносити до статутного капіталу іншого господарського товариства, уступати, продавати, вчиняти нотаріусом виконавчого напису, відчужувати у інший спосіб), передавати у користування, розпорядження, зберігання будь-якій юридичній та/а бо фізичній особі (осіб), вчиняти будь-які інші дії, що можуть призвести до втрати та/а бо зіпсуття майна, у тому числі проводити інвентаризацію та інші заходи, які унормовані порядком пов`язаним з приватизацією продажу на аукціоні нерухомого майна, а саме майна, яке розташоване за адресою: Донецька обл., м. Святогірськ, вул. І. Мазепи (Островського), 29 Дитячого оздоровчого табору « Голубок » до моменту набрання законної сили рішенням суду у зазначеній справі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В грудні 2018 року не погодившись із вказаним рішенням Фонд державного майна України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову через порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що в оскаржуваній ухвалі суд не навів мотивів, з яких він дійшов про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. Зазначає, що суд лише констатував про наявність наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 26 квітня 2018 року № 00302 про прийняття рішення про приватизацію та перерахував норми процесуального законодавства, що стосуються забезпечення позову, тобто, не об`єктивно, поверхнево поставився до розгляду заяви про забезпечення позову, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали.

В грудні 2018 року також не погодившись із вказаним рішенням, регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу суду через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд неправомірно покладався лише на доводи позивача та практику Європейського суду з прав людини. Вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, за своєю правовою природою та суті відносин між сторонами, є фактично тотожним змісту заявлених позивачем вимог.Задовольняючи заяву, суд не визначив майно, яке належить на праві власності позивачу, не вказав підстав для накладення заборони стосовно всього майна цілісного майнового комплексу Дитячого оздоровчого табору «Голубок», а не його певної частини. Проте, за вказаною адресою знаходиться й інше державне майно, правовий статус якого не оспорювався під час судового розгляду справи № 243/4405/17, у зв`язку із чим вжиття заходів до забезпечення позову судом на все майно ДОТ «Голубок» є протизаконним та несумісним.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до вимог статті 360 ЦПК України.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційних скарг заперечувала. Просила у задоволенні апеляційних скарг відмовити, а ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову залишити без змін.

Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи (а. с. 124, 126-132 ).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, між сторонами виникли спірні відносини з приводу визнання неправомірним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до наказу Регіонального відділення фонду державного майна України по Донецькій області № 00302 від 26 квітня 2018 року вбачається, що було прийнято рішення про приватизацію об`єкта соціально-культурного призначення - єдиний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору «Голубок» зав адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи, буд. 29 . Та визначено спосіб продажу об`єкта - аукціон. Відділу приватизації та постприватизаційного контролю доручено вжити заходів щодо організації продажу об`єкта шляхом продажу на аукціоні.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції в своїй ухвалі належним чином не переконався, кому на момент задоволення зазначеної заяви належить майно.

Як зазначає позивач, він є власником будівель та споруд, що були подаровані підприємству на підставі договору безкоштовної передачі нерухомого майна (приміщень і будівель) від 07 травня 2002 року № 78/2002 року, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. І.Мазепи (Островського), 29 .

Як вбачається із технічного паспорту № 879 виданого 27.09.2017 року ФОП ОСОБА_2 м. Слов`янськ є власником нежитлових будівель та споруд єдиного майнового комплексу структурного підрозділу «Голубок».

З метою реєстрації права власності на вказане нерухоме майно позивач декілька разів звертався до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Слов`янської міської ради із відповідною заявою, проте йому було відмовлено. Зазначені рішення позивач оскаржував в судовому порядку. Станом на дату подання вказаного позову регіональним відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області подано касаційну скаргу на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2018 року. Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2018 року відкрито касаційне провадження та зупинено виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2018 року. Таким чином, як зазначає позивач, він не зареєстрував своє право власності на вказане нерухоме майно з об`єктивних причин.

Слід зазначити, що технічний паспорт № 879 виданий 27.09.2017 року, який було долучено позивачем до матеріалів справи виготовлений пізніше технічного паспорту відповідача № 543, який було виготовлено 09.06.2017 року.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Договору оренди № 952/2002 від 27.05.2002 року, між Регіональним відділенням та Підприємством «Владіслава» був укладений договір відповідно до. ст.ст. 1, 2, 4, 5, 9, 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» цілісний майновий комплекс «Голубок». Зазначений договір діяв з 27 травня 2002 року по 27 травня 2017 року.

Тобто, цілісний майновий комплекс «Голубок» був переданий в оренду позивачу як об`єкт державної власності.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на спірне майно зареєстровано за Фондом державного майна України на підставі технічного паспорту № 543 виданого 09.06.2017 року КП БТІ м. Слов`янськ та Витягу з єдиного реєстру об`єктів державної власності № 10-15-17795 від 30.08.2018 року( т. 2 а.с.28-29).

Тобто на момент винесення ухвали про забезпечення позову 08.10.2019 року спірне майно було зареєстровано за Фондом державного майна України, а винесенням ухвали про забезпечення позову суд фактично обмежив власника у користуванні своїм майном.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Непорушність права власності закріплено в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до вказаних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення права і законних інтересів інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів не вбачає підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим вважає, що в задоволенні заяви позивача слід відмовити.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, судом першої інстанції не було дотримано принципу пропорційності та розумного балансу між інтересами сторін.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні заяви Підприємства «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» про забезпечення позову слід відмовити.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., який відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (т.2 а.с.60).

При подачі апеляційної скарги Фондом державного майна України також сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., який відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( т. 2 а.с.112).

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області задоволена в повному обсязі, сплачений ним судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп за подання апеляційної скарги підлягає стягненню на його користь з підприємства «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України».

Одночасно враховуючи те, що апеляційна скарга Фондом державного майна України також задоволена в повному обсязі, сплачений ним судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп за подання апеляційної скарги підлягає стягненню на його користь з підприємства «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України та апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області задовольнити.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви про забезпечення позову підприємству «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» у цивільній справі за позовом підприємства «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» до Слов`янської міської ради, Фонду державного майна України, третя особа: регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про визнання неправомірним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Стягнути з підприємства «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» на користь Фонду державного майна України 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з підприємства «Владіслава» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 11 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач: А.В. Гапонов

Судді: Л.П. Никифоряк

Г.В. Новікова