Ухвала

Іменем України

18 січня 2019 року

м. Київ

справа № 754/11907/17

провадження № 61-110ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання двох дітей, які проживають разом із матір"ю та стягнення аліментів на утримання дитини, яка проживає з ним.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 пред'явила до суду зустрічний позов про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні сина, який проживає разом з батьком.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року, з урахуванням ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року про виправлення описки, ОСОБА_4 відмовлено в об"єднанні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною з первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів на дитину.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною повернуто позивачеві.

Не погодившись із указаною ухвалою суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів закрито, як таке, що відкрито помилково.

Повернуто ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги.

У грудні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 рокунеобхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, касаційна скарга в частині оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року не може бути прийнята до провадження, оскільки ухвала суду першої інстанції не переглядалась по суті в апеляційному порядку, тому оскаржувана ухвала не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки ухвалу апеляційного суду отримано засобами поштового зв'язку 26 листопада 2018 року, для чого надає відповідно докази.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Проте у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 рокунеобхідно відмовити з таких підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, справу направити для продовження розгляду.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Статтею 353 ЦПК України визначений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, та не передбачено можливість такого оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у об'єднанні зустрічного позову.

Частиною другою статті 353 ЦПК України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно із пунктом 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження як такого, що відкрито помилково, оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у об'єднанні зустрічного позову відповідно до положень ЦПК України не входить до переліку ухвал, визначеного статтею 353 ЦПК України, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність оскаржуваної ухвали суду не впливають.

Підстави вважати, що апеляційним судом допущено порушення норм процесуального права, відсутні.

Крім того, указана ухвала не перешкоджає реалізації права ОСОБА_4 на звернення за судовим захистом шляхом пред'явлення самостійного позову.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись статтями 389, 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження судового рішення.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк