Справа № 209/3698/18
Провадження № 2/209/84/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, призначених за судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 жовтня 2018 року, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до однієї шостої частини його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 жовтня 2018 року з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 липня 2018 року. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , але вважає, що розмір аліментів на її утримання повинний бути зменшений з однієї чверті до однієї шостої частини його доходів. При зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, відповідач не вказала про те, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , де має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, крім дочки ОСОБА_7 , на його утриманні також знаходяться дружина ОСОБА_5 та малолітній син ОСОБА_8 . Він не має офіційної роботи, а його мінливий заробіток є незначним, тому після сплати аліментів на користь відповідача, він не може забезпечити дружині та сину ОСОБА_9 навіть прожитковий мінімум. Таким чином, в теперішній час він перебуває у складному матеріальному становищі. Вважає, що аліментів у розмірі 1/6 частини буде достатньо для утримання дочки ОСОБА_7 , бо це буде становити 1072,53 грн. (1/6 частина від середньої заробітної плати по м. Кам`янське), тобто більше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на 01 січня 2018 року становить 1944 грн. Зменшення розміру аліментів дозволить йому регулярно сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , а також забезпечувати себе та свою сім`ю.

До судового розгляду справи відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, де зазначила, що заперечує проти позову, бо позивач не надав доказів про зміну свого матеріального становища, про те, що він дійсно утримує дружину та дитину від другого шлюбу, скільки грошових коштів він витрачає на їх утримання. Також вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання їх дочки ОСОБА_7 призведе до погіршення матеріального становища дитини порівняно з іншою дитиною відповідача сином ОСОБА_10 . Просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності через зайнятість на роботі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, проте до судового розгляду справи подала відзив на позов.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням наданого відповідачем відзиву на позов.

Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 жовтня 2018 року у справі № 209/2246/18, провадження № 2-н/209/218/18, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, з 23 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, бо офіційно не працевлаштований, а його доходи є незначними та мінливими і він не може належно утримувати дружину у новому шлюбі та їх малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому вказані обставини є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_7 .

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження зміни свого матеріального стану, погіршення стану здоров`я, а наявність змін у його сімейному стані (реєстрація шлюбу та народження дитини) не свідчать про те, що він, за своїм матеріальним станом або станом здоров`я, не може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Надані позивачем свідоцтва про реєстрацію шлюбу та про народження дитини, копія трудової книжки, довідка про реєстрацію та склад сім`ї, акт про проживання, довідки про отримання його дружиною ОСОБА_5 соціальної допомоги лише підтверджують те, що на теперішній час він перебуває у зареєстрованому шлюбі та має другу дитину- сина ОСОБА_11 .

Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти зменшення аліментів, вважаючи, що зменшення розміру аліментів призведе до погіршення матеріального стану її дочки ОСОБА_7 , а відповідач є працездатним, працює, щомісячно має достатній регулярний дохід і має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Новий шлюб позивача та народження дитини не є підставою для зменшення розміру аліментів. Також вважає, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки не підтверджені належними та допустимим доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних ним у позові обставин щодо погіршення його матеріального становища, або інших обставин, які об`єктивно не дозволяють йому виплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 у розмірі однієї чверті своїх доходів.

Враховуючи вищевикладене та відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позову.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Повне судове рішення складено 06 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.