КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/1190/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 січня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І.

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення коштів банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом . Свої вимоги мотивувала тим, що 20 січня 2014 року між ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договір-заяву №335816/859/370- 14 про банківський вклад (депозит) „Пенсійний" на 370 днів в іноземній валюті під 11,00% річних.

20 січня 2014 року по квитанції №292/392032 позивач на виконання умов договору передала відповідачу, а відповідач прийняв готівкою 95000,00 доларів США.

10 червня 2014 року сторони по справі уклали договір №335816/45110/3-14, серед умов якого були: відсоткової ставки на 10,60% річних та термін дії договору - 3 місяці до 10 вересня 2014 року.

10 вересня 2014 року позивач та відповідач уклали договір №335816/56060/3-14 про банківський вклад в іноземній валюті на ту ж суму на 3 місяці - до 10 грудня 2014 року під 10,60% річних.

10 грудня 2014 року між сторонами було укладено новий договір №300131/144842/3-14 про банківський вклад в іноземній валюті на ту ж суму на 3 місяці - до 10 березня 2014 року під 10,60% річних.

10 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до банку з заявою про повернення їй повної суми вкладу. У цей же день відповідач видав позивачу 100 доларів США у якості нарахованих відсотків по банківському вкладу на підставі заяви №10.

2 квітня 2015 року відповідач у добровільному порядку видав позивачу 100 доларів США як частку нарахованих відсотків по вкладу.

2 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача з вимогою повернути 95000,00 доларів США, які складали суму банківського вкладу за договором, та 1119,46 доларів США які складали залишок невиплачених відсотків. Заява залишилася без розгляду.

10 квітня 2015 року позивач втретє звернулася до відповідача з вимогою повернути залишок грошей. Відповідач видав представнику позивача 200 доларів США як частку нарахованих відсотків, про що була складена заява №27 від 10 квітня 2015 року, решту грошей відповідач не видав.

17 квітня 2015 року позивач звернулася до відповідача з вимогою повернути залишок грошей в сумі 95919,46 доларів США. Заява залишилася без розгляду, гроші не були видані.

Позивач вважала, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського вкладу є порушенням законодавства України та її конституційних та законних прав власника й споживача.

Просила стягнути з відповідача на свою користь 95 000,00 доларів США банківського вкладу та залишок відсотків в сумі 919,46 доларів США, нарахованих за договором №335816/859/370-14 від 10.12.2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та просила рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції при ухвалені рішення не врахував ст. 41 Конституції України, ст. ст. 1060,1061,1074,629 ЦК України, ч. 1 ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не звернув уваги на те, що відповідач на момент звернення із позовом до суду не перебував на стадії ліквідації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, згідно ст. 357 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 20 січня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 було укладено договір-заяву №335816/859/370-14 про банківський вклад (депозит) „Пенсійний" на 370 днів в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач внесла на вклад 95000,00 доларів США на строк з 20.01.2014 року по 25.01.2015 року під 11,00% річних (а.с. 5).

20 січня 2014 року позивач передала відповідачу готівкою 95000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №292/392032 (а.с. 6).

10 грудня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 укладено договір №300131/144842/3-14 про банківський вклад (депозит) „Пенсійний" на 370 днів на з міс в іноземній валюті на строк з 10.12.2014 року до 10.03 2014 року під 10,60% річних (а.с. 8).

ОСОБА_3 зверталася до відповідача з вимогами про повернення грошових коштів 10.03.2015 року, 02.04.2015 року та 10.04.2015 року, що підтверджується відповідними заявами (а.с. 10, 13, 14).

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повернув позивачу 02.04.2015 року 100 доларів США, а 10.04.2015 року 200 доларів США, що підтверджується відповідними заявами на видачу готівки (а.с. 12, 15).

Позивачу була здійснена виплата суми гарантованого відшкодування у розмірі 200 000 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 53).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що на момент винесення рішення в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» триває процедура ліквідації, а тому відносини між сторонами регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким передбачено спеціальний порядок погашення заборгованості перед кредиторами, а також те, що позивачеві здійснена виплата суми гарантованого відшкодування у розмірі 200,000 грн..

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За п. 10 вказаних договорів, договір-заява набуває чинності після його підписання Вкладником та Банком з дня надходження коштів та Вкладний рахунок і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 17.09.2015 на підставі постанови Національного банку України №612 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) 17.09.2015 прийнято рішення №171 про запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 (включно).

17.12.2015 правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», а 18.12.2015 на підставі рішення Виконавчої дирекції Фону гарантування вкладів фізичних осіб № 230 у відповідача розпочато процедуру ліквідації з 18.12.2015 по 17.12.2017 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фону гарантування вкладів фізичних осіб №5175 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на два роки до 17.12.2019 року включно.

Таким чином, станом на розгляд справи в суді першої інстанції Банк здійснював свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», частиною першою статті першої якого встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Положеннями ч. 5 ст. 34 вказаного Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 1, 2, 5 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку), нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Положеннями п. 1 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону визначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Положеннями ч. 5 ст. 45 вказаного Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно із ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

В постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-350цс17 викладена правова позиція з цього питання.

Суд першої інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в позові, правильно виходив з того, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи апеляційної скарги про те, що з данним позовом ОСОБА_3 звернулась до суду до введення тимчасової адміністрації в банку і тому на нього не поширюються вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: