Дата документу 24.01.2019
Справа № 320/8075/18
Провадження № 2/320/473/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, за участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Мелітопольської міської ради Запорізької області, за участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 14 січня 2016 року у віці 64 років помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 20 по вул. Бердянській у м. Мелітополі. У встановлений законом термін вона звернулась до приватного нотаріусу з метою оформлення спадщини. Але 15.07.2016 року отримала постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії. Згідно даної постанови нотаріусом було їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок у зв'язку з тим, що відсутні документи що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене майно. Під час збору необхідних документів було з'ясовано, що право власності на будинок за час життя спадкодавець не зареєстрував. Оскільки в КП ММБТІ відсутні відомості стосовно введення будинку в експлуатацію та реєстрацію права власності то вона як спадкоємець першої черги не може отримати у нотаріуса свідоцтво на право власності на спадкове майно. Як вбачається із позову її батько в експлуатацію будинок не ввів, право власності на зазначений будинок не зареєстрував. Отже у органа місцевого самоврядування та КП МБТІ відсутні відомості щодо завершення будівництва та введення об'єкту в експлуатацію. Таким чином у неї виникає право спадкування лише прав та обов'язків забудовника, оскільки фактично будинку як об'єкту права не існує. На підставі викладеного, вона просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 права та обов'язки забудовника на будинок № 20 по вул. Бердянська у м. Мелітополі в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, який помер 14 січня 2016 року.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача - Мелітопольської міської ради Запорізької області - не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

В судове засідання третя особа ОСОБА_2 - не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, 14 січня 2016 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ЖС №343328 (а.с.16)

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на будинок № 20 по вул. Бердянській у м. Мелітополі.

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_1 та його рідна сестра ОСОБА_2 яка згідно доданої до матеріалів заяви нотаріально відмовилась від спадщини після смерті свого брата на користь ОСОБА_1 (а.с.4, 15, 47).

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець першої черги звернулася до Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області з заявою про прийняття спадщини. Згідно Постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 15.07.2016р. року, нотаріус відмовила їй у задоволенні заяви, оскільки при вивчені наданих документів, з'ясувалось, що відсутні документи що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене майно, оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_3 його не зареєстрував, що є підставою для відмови в оформлені спадщини нотаріусом (а.с.5).

Згідно довідки КП МБТІ №4001 від 26.09.2018р. будинок за адресою: м. Мелітополь вул. Бердянська 20, у відповідності до вимог чинного законодавства в експлуатацію не введений, та право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.с.19).

З матеріалів справо було встановлено, що будинок за адресою: м. Мелітополь вул. Бердянська 20, належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі наступних документів.

Так в інвентарній справі КП ММБТІ, згідно рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради народних депутатів № 68/6 від 10.02.1983 року ОСОБА_3 була надана земельна ділянка площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку. Між ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради народних депутатів був укладений типовий договір на надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку та 20 травня 1983 року було видано планировочне завдання на будівництво. Крім того спадкодавцем ОСОБА_3 були отримані відповідні погодження на дозвіл введення будинку в експлуатацію в різних установах: міськрада Мелітопольського району електромереж, управління житлово-комунального господарства (а.с.6-14) .

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 3 Закону України від 12.07.2001 року «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності ( права володіння, розпорядження,користування) , а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги.

Як розяснено у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Таким чином у позивача ОСОБА_1 виникло право спадкування лише прав та обов'язків забудовника, оскільки фактично будинку як об'єкту права не існує.

Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06 2003 року № 898ІУ, під об'єктом незавершеного будівництва розуміється - об'єкт будівництва, на який видано дозвіл на будівництво, понесені витрати на його спорудження та не прийнятий в експлуатацію відповідно до законодавства, (ст. 1 доповнено абзацом згідно із Законом N 800УІ (80017) від 25 грудня 2008 року).

Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не звертався, на даний час вона у звязку із тим, що спадкове майно у встановленому законом порядку спадкодавцем не було зареєстровано в державних органах реєстрації, не може отримати у нотаріуса свідоцтво на право власності на спадкове майно, однак має бажання прийняти спадщину, відповідач та третя особа проти задоволення позову не заперечують, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 права та обовязки забудовника на будинок № 20 по вул. Бердянській у м. Мелітополі в порядку спадкування за законом.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1270 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, за участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 12.09.1982р.н. (і.н.), яка мешкає: АДРЕСА_1, права та обов'язки забудовника на будинок № 20 по вул. Бердянській у м. Мелітополі Запорізької області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 14 січня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_4