Справа № 180/1731/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Хомченко С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Горіної А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи - Медведок А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Марганецької міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 Позов мотивований тим, що вона є матір'ю відповідача та бабусею неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Батько дітей записаний зі слів матері. Молодші діти живуть з матір'ю. Старші діти живуть з нею, матір веде аморальний спосіб життя, може тривалий час залишати дітей на її піклування. Відповідач отримує щомісячну допомогу на дітей як малозабезпечена сім'я, допомогу як одинока мати та соціальну допомогу по догляду за дитиною інвалідом. Гроші витрачає на свої потреби. Вона жодним чином не приймає участі у забезпеченні двох дітей, не цікавиться їх станом здоров'я, освіти, розвитку, не спілкується з ними, не відвідує їх, не вітає з днем народження. Вона самостійно утримує всіх вдох внуків, піклується про них, намагається якнайкраще забезпечити їх інтереси, створила всі умови для їх проживання та розвитку. На підставі цього просить позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково пояснила, що відповідач дітьми взагалі не займається, веде аморальний спосіб життя, влаштовує особисте життя. У неї є всі умови для дітей. Відповідач останні 3 місяці дає гроші на дітей, але їй цих грошей не вистачає. Діти живуть впроголодь. Просить суд позовні вимоги задовольнити з тих мотивів, що їй необхідно отримувати державні кошти на дітей.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, що вказані у позові, пояснив, що відповідач матеріальної допомоги не надає, взагалі не цікавиться життям своїх дітей, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що гроші на утримання дітей вона давала, приймає участь у їх вихованні, але позивач, її мати, створює їй перешкоди для цього і не пускає до неї дітей.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, просив відмовити. Пояснив, що відповідач здійснює всі необхідні дії, щоб порозумітися з дітьми. Також відповідач надає матеріальну допомогу позивачу для догляду за дітьми.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Марганецької міської ради Медведок А.В. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що не має законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до дітей. З відповідачем та дітьми працює психолог, є всі підстави вважати, що конфлікт можливо врегулювати. Діти повинні жити з матір'ю.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що знає позивача та відповідача. Діти відповідача проживають з бабусею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Діти перебувають в холоді та голоді. Діти з відповідачем жити не хочуть. Якщо відповідача позбавлять батьківських прав, то позивач буде в змозі утримувати дітей за рахунок державної допомоги.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що діти бабусю люблять. Позивачу не вистачає грошей на утримання дітей. Відповідач зловживає алкогольними напоями, її треба позбавити батьківських прав.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він живе з бабусею. У матері погані умови для життя, вони всі живуть в одній кімнаті. З мамою він погано спілкується. Вона залишила їх, пішла від них та забула про них.

Заслухавши сторони, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за наступних підстав.

ОСОБА_4 є матір'ю чотирьох дітей, а саме: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відомості про батька дітей зазначено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Як встановлено в судовому засіданні, з позивачем ОСОБА_1 проживають двоє старших дітей відповідача ОСОБА_4, а саме: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії довідки про склад сім'ї від 26.04.2018 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 створила всі умови необхідні дітям для проживання (а.с.25-26).

Згідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 12ЯЯУ № 136061 від 19.10.2017 року у ОСОБА_4 наркологічних протипоказань до виконання виховання дітей не виявлено (а.с.59).

Згідно довідки від 18.10.2017 року ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с.54).

Відповідно до характеристики наданої головою квартального комітету № 32 Марганецької міської ради ОСОБА_13. - ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, з 2017 року зарекомендувала себе з позитивної сторони, скарг від сусідів не надходило. Алкогольними напоями не зловживає, закінчує в будинку ремонт (а.с.52).

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, суд може позбавити батька або матір їх батьківських обов'язків лише у виключних випадках коли вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків та, як наслідок, негативно впливають на духовний та моральний розвиток дитини.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області № 2 від 18.01.2019 року відмовлено у наданні висновку щодо позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_4 по відношенню до дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з відсутністю правових підстав (а.с.67).

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір'ю обов'язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має грунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратіфікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-Х11 передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_4 посилається на те, що позивач не надала доказів того. що вона умисно ухиляється від своїх батьківських обов"язків щодо виховання дітей. Зазначає, що позивач отримувала гроші від неї на дітей і вона не вчиняла винних дій щодо неучасті у вихованні дитини.

Матеріали справи не містять негативні характеристики, докази винної поведінки ОСОБА_4 та умисного ухилення її від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а посилання позивача щодо ухилення від виконання відповідачем батьківських обов'язків не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення зазначених вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов'язків. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дітей в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батьком щодо належного виконання своїх обов'язків. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачу необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дітей.

Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідача змінити ставлення до виховання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та більш активної участі матері у їх вихованні.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позбавлення батьківських прав, тобто прав наданих батькам до досягнення їхніми дітьми повноліття на їх виховання, захист їх інтересів, та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, беручи до уваги факт того, що ОСОБА_4 приймає участь у вихованні та утриманні дітей, а також те, що з боку позивача не надано безперечних доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, суд не вбачає підстав для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, щодо належного виконання батьківських прав по вихованню, утриманню, лікуванню та розвитку своїх дітей.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись п. 16, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81,141, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Марганецької міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко