Провадження №: 2-др/755/34/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, -

у с т а н о в и в:

06.11.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, яким позовні вимоги задоволено частково, здійснено розподіл судових витрат між сторонами у справі.

21.11.2019 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій представник просить суд поновити строк для подання доказів, що підтверджують розмір витрат, сплачених позивачем у зв`язку з розглядом справи у розмірі 14400,00 грн. Вимоги заяви мотивовані тим, що при ухваленні рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14400,00 грн. Позивач дізнався про результати розгляду справи лише 15.11.2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень та станом на 18.11.2019 року від суду копії рішення не отримував, тому просить поновити строк для подання доказів, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, вивчивши заяву, додані до неї документи та матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Зі змісту рішення суду від 06.11.2019 року вбачається, що судом вирішено питання про судові витрати, зокрема і стосовно заявлених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14400,00 грн., у заволодінні стягнення цих витрат відмовлено. З відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір в розмірі 768,40 грн., а з позивача на користь відповідача стягнуто витрати на правову допомогу у розмірі 1142,56 грн.

Так, у рішенні суду з приводу вирішення питань розподілу судових витрат зазначено наступне:

«Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач із посиланням на ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначає, що всі документи, які підтверджують суму витрат на правничу допомогу разом з детальним описом робіт будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому, позивач вказує, що витрати на професійну правничу допомогу попередньо становлять 14400,00 грн. та поштові витрати 500,00 грн.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Проаналізувавши наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вирішення питання про судові витрати позивача щодо надання правової допомоги та поштових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, і вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу та поштових витрат одночасно з ухвалення рішення суду по суті справи, з огляду на наступне.

Справа розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження, і навіть при поданні відповідної позовної заяви у сторони позивача були відсутні правові підстави вважати, що такий спір має бути розглянутий в порядку загального позовного провадження, адже ціна позову вказує на те, що цей спір є малозначним згідно вимог закону.

При цьому, у справах, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження судові дебати не проводяться, натомість зазначені норми цивільного процесуального закону вказують на те, що їх застосування, стосовно можливості подачі доказів понесених судових витрат після ухвалення рішення по суті справи, можливе у спорах, які розглядаються за правилами загального позовного провадження.

Главою 10 ЦПК України, яка встановлює особливості розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, не передбачено жодного особливого порядку подання доказів щодо понесених сторонами судових витрат після ухвалення рішення по суті спору.

Отже, сторона позивача в даному випадку мала подати свої докази про понесені судові витрати в межах строку розгляду справи, однак цього не зробила та відсутні будь-які посилання на поважність причин неподання відповідних доказів.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення від 13.06.2019 року про сплату позивачем на користь АО «КПД Консалтинг» грошових коштів у сумі 7200,00 грн. за надання юридичних послуг.

При цьому, згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Надавши суду підтвердження сплати коштів, позивачем в порушення вимог ст. 137 ЦПК України не подано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, не подано детального опису робіт (наданих послуг), що були виконані адвокатом. Наведене є підставою для відмови у здійсненні пропорційного відшкодування зазначених вище коштів, як витрат на правову допомогу при вирішенні спору по суті щодо часткового задоволення позовних вимог.

Поряд із цим, стороною відповідача разом із відзивом на позовну заяву подано опис робіт, що виконані адвокатом та докази реального здійснення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 5440,78 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Завлений позивачем до стягнення розмір грошових коштів становить 42144,00 грн., натомість судом задоволено до стягнення 33302,52 грн., що становить 79% від ціни позову. Отже, судом відмовлено у задоволенні позову в сумі 8841,48 грн., що становить 21% від ціни позову. Таким чином, витрати відповідача на правову допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок позивача у сумі 1142,56 грн., що становить 21% ціни позову, у задоволенні якого позивачу було відмолено».

Отже, при ухваленні рішення судом вирішено всі питання розподілу судових витрат, зокрема відмовлено позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14400,00 грн., тому безпідставними є посилання представника позивача на необхідність ухвалення судом додаткового рішення у справі у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

За таких умов, безпідставними, на переконання суду, є і вимоги представника позивача про поновлення строку для подання доказів, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу на підставі положень ст. 127 ЦПК України із посиланням на те, що у позовній заяві стороною позивача здійснено заяву про те, що всі документи, які підтверджують суму витрат на правову допомогу з детальним описом робіт будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

До такого висновку суд дійшов у зв`язку із тим, що під час постановлення рішення судом вже відмовлено у стягненні витрат позивача на правову допомогу, і в даному випадку чинним законодавством не передбачено поновлення відповідного строку, оскільки справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, у якому судові дебати не проводяться, тож застосування п. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України у такому порядку розгляду справи не передбачено. Отже, при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження всі докази стороною позивача мають бути подані разом із позовною заявою у відповідності до вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України, а також позивач не був позбавлений можливості надати докази на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу впродовж розгляду справи, яка перебувала в провадженні суду з 16.08.2019 року по 06.11.2019 року, із зазначенням поважності їх неподання разом з позовною заявою згідно вимог ст. 83 ЦПК України, однак відповідного клопотанням протягом строку розгляду справи не заявив.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83, 127, 141, 270, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів, що підтверджують розмір витрат сплачених позивачем у зв`язку з розглядом справи - відмовити.

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №755/13063/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат пов`язаних з розглядом справи у розмірі 14400,00 грн. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.12.2019 року.

Суддя -