Справа № 137/13/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" березня 2019 р.
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у судовому засіданні в смт.Літин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПрАТ «Страхова Компанія «Здорово» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що 12.06.2018 року приблизно о 08:00 год. ранку на автошляху М12 «Львів-Кропивницький-Знам'янка» поблизу с.Садове Літинського району Вінницької області сталося ДТП за участю транспортного засобу «Рено Меган» ОСОБА_5 4260 СО під керуванням ОСОБА_4 Ю,В. та «Шевроле Авео» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 Причиною ДТП стало те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_6 виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 Винуватцем ДТП являвся ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідальність якого була застрахована в ПрАТ СК «Здорово» - поліс №АК/3977894 від 17.06.2017 р. В результаті ДТП ОСОБА_6 загинув.
Даною постановою було визначено вину ОСОБА_6 у вчиненні даного ДТП, проте кримінальне провадження відносно нього було закрито в зв'язку з його смертю.
Позивачі в результаті вищевказаного ДТП отримали тілесні ушкодження різного ступеня важкості.
Зокрема, згідно з висновком судово-медичної експертизи №884 від 15.08.2018 року, яка проводилась в рамках кримінального провадження, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забою м'яких тканин та спадин тім'яної ділянки; закритої травми грудної клітки - перелому 5-го ребра справа, забою серця; закритого перелому дна лівої вертлюгової западини тазу з центральним вивихом лівого стегна; закритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки на межі середньої і нижньої третини діалізів зі зміщенням. Дані тілесні ушкодження належать до ушкоджень середнього ступеня важкості.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №890 від 14.09.2018 року, яка проводилась в рамках кримінального провадження, ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла (живота, грудної клітки, голови); травматичних розривів печінки і селезінки, закритих переломів 3,5 і 6 ребер справа, забою правої легені; закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки, забитих ран нижніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень, адже були загрозливими для життя.
Згідно з висновком судово-медичної екпсертизи №890 від 14.09.2018 року, яка проводилась в рамках кримінального провадження, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла; закритого оскольчатого перелому середньої третини діалізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням; закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку; забою шийного відділу хребта; забоїв, саден обличчя. Дані тілесні ушкодження належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Згідно вищевказаного страхового полісу ОСОБА_6, страховий ліміт становив 200 000,00 гривень за шкоду заподіяну життю і здоровю і 100 000,00 гривень за шкоду заподіяну майну. Франшиза 1000 гривень, тому до відшкодування підлягає сума 99 000,00 гривень.
Також зазначають, що згідно виписки з медичної картки позивача ОСОБА_4 вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласні лікарні ім.Пирогова з 18.06.2018 року по 29.06.2018 року. Згідно виписки Літинської ЦРЛ ОСОБА_4 знаходилась на лікуванні з 12.06.2018 року по 18.06.2018 року. Згідно виписки з Вінницької лікарні швидкої медичної допомоги вона знаходилась там на лікуванні з 01.11.2018 року по 02.11.2018 року. Згідно виписки з Печорської лікарні відновного лікування, вона перебувала на лікуванні з 24.07.2018 року по 07.08.2018 року. Отже, загальна кількість днів перебування на лікуванні 39 днів. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 є непрацюючою, розмір відшкодування за неотриманий дохід становить 4839,90 гривень (3723:30=124,10 х 39=4839,90).
Згідно виписки з медичної карти ОСОБА_3, вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в Літинській ЦРЛ з 12.06.2018 року по 06.07.2018 року. Отже загальна кількість днів перебування на лікуванні - 25 днів. Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 є непрацюючою, розмір відшкодування за неотриманий дохід становить 3102,50 гривень (3723:30=124,10х25=3102,50).
Також, на проведення експертного дослідження для визначення розміру завданої шкоди в результаті пошкодження транспортного засобу було витрачено 2000 гривень.
Крім того, зазначають, що всім трьом позивачам в результаті ДТП було завдано значної моральної шкоди. В зв'язку з отриманням під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень різного ступеню, позивачі були неодноразово прооперовані, проходили тривале багатомісячне лікування, до теперішнього часу не відновили свій попередній стан здоров'я. Зокрема, позивач ОСОБА_2 по даний час не відновив функціональність нижніх кінцівок суглоба та вимушений пересуватися за допомогою милиць або ходунків, оскільки відчуває біль та обмеження рухливості. Вказані події викликають у позивачів психологічні страждання, вони були змушені змінити свій звичайний ритм життя та відмовитися від всіх запланованих справ.
Крім того, позивач ОСОБА_2 був визнаний інвалідом 2 групи, в зв'язку з чим він також поніс певні переживання, адже до ДТП він абсолютно здоровою людиною.
Враховуючи вищезазначене, позивачі вважають, що факт заподіяння їм з вини ОСОБА_6 моральної шкоди, за яку несе відповідальнітсь страхова компанія, повністю знайшли своє підтвердження доданими до позовної заяви доказами. Тому просять стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 10 000,00 гривень, на користь ОСОБА_4 10 000,00 гривень та на користь ОСОБА_3 10 000,00 гривень.
Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 10 000,00 гривень страхове відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я та 3102,50 гривень страхове відшкодування шкоди завданої внаслідок тимчасової непрацездатності.
Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_4 10 000,00 гривень страхове відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я та 4839,90 гривень страхове відшкодування шкоди завданої внаслідок тимчасової непрацездатності.
Представник позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачів. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди зменшує та просить стягнути на користь ОСОБА_2 3716,91 гривень, на користь ОСОБА_4 242 гривні та на користь ОСОБА_3 155,13 гривень. В іншій частині позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача ОСОБА_8 «Страхова Компанія «Здорово» в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. До суду повернулися конверти з відміткою "за терміном зберігання" та "за зазначеною адресою не проживає".
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Так, за загальним правилом відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України, відповідальність за шкоду несе боржник, особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.
Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (далі Закон), до сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів. Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників
Згідно ст. 5 Закону, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
За змістом ст.ст. 9, 22, 31, 35, 36 Закону, настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого.
Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
З огляду на вищенаведене сторонами договорів добровільного страхування наземних транспортних засобів та обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договори укладаються з метою забезпечення, як своїх прав, так і прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договорами добровільного страхування наземних транспортних засобів та обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).
Таким чином потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховиків, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 23.1. ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.
Згідно із п.24.2 ст. 24 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ" мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожен день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я, але не більше 120 днів.
Згідно з ст. 26-1 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України, передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, у ч.5 та ч.6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Тобто процесуальними нормами встановлено обов'язок учасників справи доказувати обставини при невизнані або оспорюванні них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сукупність наданих позивачем доказів, зокрема довідки МСЕК, підтверджують факт завдання позивачу моральної шкоди.
Суд вважає, що отримавши травмування з причини дорожньо-транспортної пригоди позивачі зазнали значного болю, хворобливі відчуття, а також страждання у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я, лікування позивачів вимагало від них додаткових зусиль для організації свого життя, як наслідок беззаперечно настали зміни у її життєвих і виробничих зв'язках, неможливість їх поновлення.
При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з того, що ст.26-1 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати, а тому з відповідача у якості компенсації моральної шкоди необхідно стягнути грошову суму на користь позивачів ОСОБА_2 3716,91 гривень, на користь ОСОБА_4 242 гривні та на користь ОСОБА_3 155,13 гривень.
Згідно ч.1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Оскільки позов задоволено, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст.4,12,48,76,77,79,81,133,141,259,263-268 ЦПК України, ст.ст.1979, 988, 999, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст.5, 6 9, 22, 23, 24, 31, 35, 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 24, 26-1 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", суд,-
Позовну заяву задовольнити .
Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз'яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.