Справа № 159/5824/19
Провадження № 2/159/1452/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря - Шокот С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання відповідача у справі, ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: на праві особистої приватної власності належить їй будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровано місце проживання її сина ОСОБА_2 . У 2003 році відповідач виїхав до Російської Федерації працювати, де одружився, з того часу він не проживає за зареєстрованим місцем проживання більше десяти років, інтересу до будинку не проявляє, витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговуванням будинку не несе. З огляду на те, що відповідач у вказаному будинку більше десяти років не проживає за місцем реєстрації, а реєстрація його призводить до порушення її майнових та немайнових прав, як власника житла, а відтак вона прохає суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житлом.

Позивач ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують повніністю і прохають задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також не заперечує проти задоволення позову.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Згідно ст. 319, 383 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Реєстраційним посвідченням виданим Луцьким міжміським бюро технічної інвентаризації від 07.09.1981 року доводиться та обставина, що ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ході судового розгляду встановлено, що за згоди власника житла, позивача ОСОБА_1 , було здійснено реєстрацію місця проживання відповідача за адресою розташування, належного позивачеві на праві приватної власності будинку, як члена сім`ї.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач понад рік не проживає за місцем реєстрації, тобто у будинку АДРЕСА_1 , не приймає участі у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, витратах пов`язаних з обслуговуванням житла у зв`язку з переїздом в інше місце проживання. Дана обставина підтверджується копією паспорта громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 , виданого 11 січня 2008 року. Відповідно реєстрація відповідача у будинок, належній позивачеві призводить до порушення майнових та немайнових прав позивача, як власника житла.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 206, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 317, 319,405 ЦК України, ст.ст. 72, 150 Житлового кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме в будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий В.О.Лесик