Номер провадження: 22-ц/813/927/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.

позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Одесаобленерго" в особі Південного РЕМ, третя особа - Відділ Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в Одеській області, про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

В листопаді 2017 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просив на підставі ст. ст. 23, 1212, 1214 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути з ПАТ "Одесаобленерго" суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 176,40 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Зазначав, що він зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та з 16.05.2017 року на підставі рішення МСЕК є інвалідом ІІ групи по зору та має пільги за користування комунальними послугами. Позвач ОСОБА_3 звернувся до абонвідділу Південного РЕМ ПАТ "Одесаобленерго" з заявою щодо врахування пільги у розміру 40% ЖКГ відповідно до Міської цільової програми надання соціальних послуг та інших видів допомоги незахищеним верствам населення м. Одеси на 2016-2017 роки. У звязку з тим, що комунальні послуги розраховувались без врахування таких пільг, вважає, що відповідач безпідставно набув 176,40 грн., чим спричинив позивачу моральні страждання, що виразилися у поневірянні в справедливість та законність, приниження честі і гідності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Одесаобленерго" в особі Південного РЕМ, третя особа Відділ Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в Одеській області, про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, відмовлено в повному обсязі.

29.10.2018 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 09.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 05.12.2018 року о 17.30 год. (а.с.117, 118).

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч.6ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

В порядку ч.6ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи Одеського апеляційного суду визначено 03.01.2019.

Згідно до ч.5ст.31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

20.12.2018 року ОСОБА_3 заявив відвід суддям Гірняк Л.А. та Сегеді С.М.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.12.2018 року заяву ОСОБА_3 про відвід суддів Гірняк Л.А. та Сегеди С.М. визнано необґрунтованим, зупинено провадження у справі та справу передано до канцелярії суду для визначення судді, в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід суддів Гірняк Л.А. та Сегеди С.М.

Ухвалою судді Одеського апеляційного суду Заїкіна А.П., від 15.01.2019 року, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід суддів Гірняк Л.А. та Сегеди С.М. відмовлено.

21.03.2019 року в ході розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні ОСОБА_3 повторно заявив клопотання про відвід суддів Гірняк Л.А., Сегеді С.М. та Цюрі Т.В. в усній формі з тих самих підстав.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.03.2019 року клопотання ОСОБА_3 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Гірняк Любов Анатоліївни, Сегеди Сергія Миколайовича та Цюри Таїсії Василівни - залишено без розгляду.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що суд порушив принцип рівності сторін; відповідач не відображав в платіжних документах інформацію, щодо виданих пільг та субсидій; захисник не захищав його законні права; в день судового засідання погано себе почував; зазнав моральних страждань, в звязку з порушенням його прав, та просив стягнути 200 000 грн. моральної шкоди. Вимоги, щодо витребування відомостей про суми нарахувань за період з 15.05.2017 року по 16.11.2017 року суд не дослідив, не дав оцінки та не розглянув.

При цьому посилався на порушення строків розгляду справи з посиланням на практику ЄСПЛ.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_3 разом зі своїм батьком ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з Довідки про склад сімї №32 від 05.03.2018 року, виданої головою правління ОСББ «Люстдорфська дорога, 172/1» (а.с.27).

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є співвласниками зазначеної квартири.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом з дитинства по зору, що вбачається з Довідки акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 15.05.2018 року (а.с.40 оборот). 17.05.2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси позивач був занесений до ЕДАРП як інвалід 2 групи по зору (а.с.41).

Особовий рахунок щодо сплати за послуги електропостачання відкрито на батька позивача - ОСОБА_5, та в квитанціях для оплати за електроенергію за період з квітня 2017 року некоректно відображені пільги (а.с.4).

Відповідно до положень п. 31 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, в редакції, чинній на час звернення позивача, побутовий споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмовій заяві енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Пільгова оплата електричної енергії здійснюється з дня подання побутовим споживачем заяви. У разі коли декілька членів однієї сім'ї, які проживають разом, мають право на пільги з оплати спожитої електричної енергії, пільга надається тільки одному з членів сім'ї.

Позивач ОСОБА_3 в своїй позовній заяві зазначив, що письмової заяви до абонвідділу з приводу застосування пільг він не подавав, мали місце лише усні звернення.

З розяснень НКРЕКП, наданих листом від 04.09.2018 року №7488/20.1/9-18, вбачається, що згідно із наданими АТ «Одесаобленерго» розрахунками по особовому рахунку №01002/726052 пільга «Інвалід зору 2 групи» в розмірі 40% в межах 90 кВт*год була надана в 2017 році згідно з реєстрами пільговиків, які були погоджені з Управлінням соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси: за червень, липень, вересень в розмірі 32,40 грн. щомісячно, на загальну суму 97,20 грн. При цьому, фінансування пільг за категорією «Інвалід по зору» з місцевого бюджету проводилося за червень та липень 2017 року в листопаді 2017 року; за вересень 2017 року в грудні 2017 року. Тому інформація про надану гр. ОСОБА_3 пільгу була зазначена в рахунках для оплати за листопад 2017 року та за грудень 2017 року в рядку «Оплата». При цьому НКРЕКП зазначає, що пільга «Інвалід зору 2 групи» в розмірі 40% в межах 90 кВт*год надходила на особовий рахунок №01002/726052 в 2017 році та враховувалась при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію гр. ОСОБА_3, але при цьому некоректно відображена у відповідних графах на особовому рахунку та платіжному документі (а.с.57-60).

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у справі в частині повернення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 176,40 грн. районний суд виходив з того, що пільга, яку мав позивач ОСОБА_3 на 2016-2017 роки, була врахована при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію, а не коректно відображені у відповідних графах (за листопад та грудень 2017 року).

Відмовляючи в задоволенні вимог, щодо відшкодування моральної шкоди районний суд виходив з того, що стягнення моральної шкоди є похідним від вимог щодо стягнення безпідставно набутих грошових коштів, які судом не задоволені.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду І інстанції.

Відповідно до положень Міської цільової програми надання соціальних послуг та інших видів допомоги незахищеним верствам населення міста ОСОБА_4 на 2016-2017 роки, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 16.12.2015 року №21-VII, особам що мають статус інвалідів ІІ групи по зору встановлюється пільга у розмірі 40% на оплату послуг ЖКГ, у тому числі й енергопостачання.

Управлінням соціального захисту було перераховано на особовий рахунок ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 97,20 грн.

Однак такі грошові кошти були перераховані 17.11.2017 року (два платежі по 32,40 грн.) та 18.12.2017 року (один платіж 32,40 грн.). що підтверджується випискою платежів по особовому рахунку № 0300/726052 оформленого на ОСОБА_5.

Відповідно до п. 4 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848 (зі змінами та доповненнями), у разі призначення субсидії пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу особам, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), у період її отримання не нараховуються. Інформація про зазначених осіб подається підприємствам - виробникам/виконавцям житлово-комунальних послуг та вноситься до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

З виписки по особовому рахунку вбачається, що у грудні 2017 році за вказаним особовим рахунком було нарахована субсидія.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів на підтвердження того, що ПАТ «Одесаобленерго» будь-яким чином безпідставно отримало грошові кошти від ОСОБА_3 у розмірі 176,40 грн. в матеріалах відсутні.

Крім того, переплата за надані послуги не може бути стягнута з товариства, яке надає такі послуги, а лише може бути зарахована, за наявності такої переплати, в рахунок майбутніх платежів понад норми споживання.

Витребування відомостей щодо суми нарахувань за користування послугами енергопостачання з 15.05.2017 по 16.11.2017 року відноситься до доказової бази при розгляді заявлених вимог про стягнення грошових коштів.

Посилання на порушення принципу рівності сторін спростовуються участю ОСОБА_3 у судових засіданнях , який заявляв клопотання, заяви в судовому засіданні та які розглядались у відповідності до вимог чинного законодавства.

Доводи про неналежне здійснення посадових обовязків захисником не є правовою підставою для задоволення позову.

Доводи щодо судової практики ЄСПЛ (справа «Віленчик проти України») з посиланням на невиправдану тривалість розгляду справи є надуманими, виходячи з поведінки сторін в судовому засіданні, які заявляли клопотання, заяви та відводи суду та виправдано були підставою для відкладення розгляду.

За таких обставин вимоги ОСОБА_3 про стягнення на його користь безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 176,40 грн. з підстав ст. 1212 ЦК України не підлягає задоволенню, а тому в силу ст. 375 ЦПК України рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року залишається без змін.

Рішенням суду щодо відмови у стягненні моральної шкоди судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від:

-характеру правопорушення;

-глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації;

-ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування;

-інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Доведенню підлягають:

-наявність моральної шкоди;

-протиправність діяння її заподіювана;

-наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана;

-наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Виходячи з відсутності доказів незаконних дій або бездіяльності відповідача, районний суд дійшов правомірного висновку щодо відсутності правових підстав для стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

ОСОБА_6