Справа № 323/2506/18
Провадження № 2/323/71/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2019 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді -ОСОБА_1,
при секретарі -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати. В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка розміром 6,39 га, яка знаходиться на території Новояковлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. 13.01.2014 року вона уклала з відповідачем договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, який був зареєстрований в реєстраційній службі 12.04.2014 року. Всупереч умовам договору відповідач взяті на себе зобовязання систематично не виконує, у звязку із чим в нього виникла заборгованість з орендної плати за 2014-2017 роки. Посилаючись на зазначене позивач просила розірвати договір та стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за 2014-2017 роки в розмірі 20878,76 грн.

Ухвалою суду від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

24.09.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого він та відповідач заперечують проти позову з наступних підстав. Так, дійсно, між сторонами укладено договір оренди землі. Розмір орендної плати становить 5219,69 грн. на рік. Таким чином, орендна плата за 2014-2017 роки становить 20878,76 грн. На сьогоднішній день заборгованість по виплаті орендної плати перед позивачем відсутня. Крім цього, вона отримала орендну плату і на майбутнє в якості авансового платежу. А саме, 15.11.2015 року позивач отримала від матері відповідача ОСОБА_5, що діяла від імені свого сина орендаря, в присутності свідків, кошти в розмірі 10000,00 доларів США за користування вищевказаною земельною ділянкою, підтвердження чого є розписка за підписом позивача. Крім цього, 15.11.2015 року позивач додатково отримала від рідної сестри орендаря ОСОБА_6, кошти в сумі 13000,00 грн., та 20.01.2016 року ще 400 доларів США, що в еквіваленті складає 10800,00 грн., що також підтверджується розписками позивача.

09.10.2018 року представник позивача надав відповідь на відзив, де вказав, що в розписках про отримання 13000,00 грн. та 400,00 доларів США відсутнє будь-яке посилання на отримання зазначених коштів в якості орендної плати. Також в даних розписках відсутнє посилання на те, що передача коштів ОСОБА_6 вчинюється нею від імені та в інтересах ОСОБА_4 Тому надані відповідачем розписки не можуть виступати доказом сплати відповідачем орендної плати позивачу по договору оренди від 13.01.2014 року. Крім цього, позивач заперечує щодо існування розписки про отримання 10000,00 доларів США.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що вона не оспорює укладення між нею та відповідачем договору оренди. Однак орендну плату вона не отримувала. Надані розписки про отримання 13000,00 грн. та 400,00 доларів США не оспорює, однак дані грошові кошти вона брала в борг у ОСОБА_6 Згодом відповідач та його сестра ОСОБА_6 сказали, що розберуться між собою. Коштів в розмірі 10000,00 доларів США вона не отримувала і розписки такої не підписувала.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні на підставах, зазначених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, заслухавши свідків, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступне. Позивачу на праві власності належить земельна ділянка розміром 6,39 га, кадастровий номер :01:001:0109, яка знаходиться на території Новояковлівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №053746, виданим 11.04.2003 року ОСОБА_7 Новояковлівської сільської ради.

13.01.2014 року між сторонами укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, який був зареєстрований в реєстраційній службі 12.04.2014 року.

Згідно до умов вказаного договору оренди, сторони погодили, що орендодавець (позивач) надає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новояковлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, загальною площею 6,3900 га.

В пункті 8 Договору оренди вказано, що договір укладено на 10 років з урахуванням ротації культур.

Відповідно до п.п.9, 11 Договору оренди, розмір орендної плати встановлено в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 5219,69 грн. Орендна плата вноситься не пізніше 25 грудня поточного року (один раз на рік).

Пунктами 15, 16 Договору оренди передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно до п.20 Договору оренди, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у триденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Згідно до ст.ст.1, 3, 6 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Обєктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно до ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані:

а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки;

б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;

в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату;

г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;

д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом;

е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Підставою для припинення права користування земельною ділянкою згідно з п. «д», «ґ» ч. 1 ст. 141 ЗК України є систематична несплата орендної плати, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст.. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст..76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Позивач як на підставу для розірвання спірного договору оренди землі, посилається на заборгованість із орендної плати за 2014-2017 роки.

Щодо несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою як підстави для розірвання спірного договору суд зазначає наступне.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами, 15.11.2015 року та 20.01.2016 року позивач отримала від ОСОБА_6 13000,00 грн. та 400,00 доларів США (10800,00 грн.) відповідно.

Однак позивач оспорювала, що вказані кошти отримані в якості орендної плати, вказуючи, що отримала зазначені кошти в борг.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказала, що вона є сестрою відповідача. Її брат надав їй довіреність, згідно до якої вона має право вчиняти будь-які дії, повязані із веденням ним підприємницької діяльності, в тому числі сплачувати податки, подавати звіти та передавати кошти третім особам. Грошові кошти в сумі 13000,00 грн. та 400,00 доларів США вона передавала позивачу в якості орендної плати, діючи за довіреністю відповідача. Розписки віддавала брату. Крім цього, вона брала участь у складенні розписки про отримання 10000,00 доларів США. Зазначені кошти передавалися за місцем проживання їх матері ОСОБА_5. Гроші вона не рахувала, бачила їх лише на столі, кошти були в гривнях. Розписку на компютері складала також вона, її попросила про це мама. Знає, що позивач звернулася до її матері із проханням купити у неї земельну ділянку, однак у звязку із забороною продажу земель сільськогосподарського призначення, була складена розписка про безстрокове користування.

Свідок ОСОБА_7 вказала, що вона часто допомагає ОСОБА_5 по господарству. Знає, що позивач звернулася до ОСОБА_5 із проханням купити у неї земельну ділянку. ОСОБА_5 погодилася взяти у неї землю в оренду. На наступний день вона була присутня при передачі грошей дома у ОСОБА_5 Також при цьому були присутні позивач, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_8. Бачила на столі грошові кошти у великій сумі в гривнях, скільки саме грошей було вона не рахувала. Також вона читала зазначену розписку, в ній йшлося про надання землі в оренду. Безпосередньо свідок не підписувала заяву, замість неї підписала ОСОБА_6, бо в неї була хвора рука. Проти цього ніхто не заперечував. Чи підписувала позивач дану розписку і чи брала ці кошти, вона не памятає.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що його попросили бути свідком передачі коштів за безстрокове користування землею. Коли він зайшов в будинок, то гроші вже лежали біля позивача на столі, купюри були номіналом по 200 і 500 гривень. Гроші він не перераховував, лише прочитав розписку і підписав її. Коли він читав розписку, то підпис позивача в розписці вже був. ОСОБА_7 не підписала розписку, бо в неї боліла рука, замість неї розписалася ОСОБА_6. Як позивач брала кошти, він не бачив.

Як видно із довіреності від 10.02.2015 року, посвідченої нотаріусом, ОСОБА_4 (відповідач) уповноважив ОСОБА_6 представляти його інтереси з будь-яких питань, що стосуватимуться здійснення ним підприємницької діяльності, зокрема, у взаємовідносинах із фізичними особами, розпоряджатися його рахунками, оформлювати від його імені платіжні документи, вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством.

В судовому засіданні позивач вказала, що вона розцінювала отримані від ОСОБА_6 грошові кошти як позику.

Однак в даних розписках відсутнє зазначення про отримання коштів в позику та про обовязок їх повернути.

Тому суд розцінює дані розписки як розписки про отримання орендної плати, враховуючи пояснення свідка ОСОБА_6 та наявну довіреність відповідача на імя ОСОБА_6

Судом встановлено, що відповідач користується спірною земельною ділянкою із 2014 року. Тобто він повинен був сплатити позивачу орендну плату за 2014-2017 роки в розмірі 5219,69 грн. за кожний рік, всього 20878,76 грн.

Враховуючи той факт, що позивач отримала від довіреної особи відповідача грошові кошти в розмірі 13000,00 грн. та 400,00 доларів США (10800,00 грн.) в рахунок сплати орендної плати, то заборгованість відповідача із сплати орендної плати за 2014-2017 роки перед позивачем відсутня.

Розписку від 15.11.2015 року про отримання позивачем 10000,00 доларів США суд не бере до уваги як доказ у даній справі, оскільки позивач оспорює існування вказаної розписки, та грошові кошти згідно до змісту розписки передавалися ОСОБА_5 позивачу за безстрокове користування земельною ділянкою. Доказів, що ОСОБА_5 діяла від імені відповідача, суду не надано. Правовідносини, які виникли на підставі даної розписки, даного спору не стосуються.

У звязку із зазначеним суд вважає безпідставними посилання позивача на несплату орендної плати як на підставу для розірвання договору оренди землі.

У звязку із вищевикладеним, суд не вбачає порушень з боку відповідача умов договору оренди землі, тому позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 651 Цивільного кодексу України, ст.ст. 96, 125, 141 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 3, 6, 13, 14, 17, 21, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.01.2019 року.

Суддя О.П. Гуцал