Справа № 513/1309/18
Провадження № 2/513/245/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року

Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Коржан О.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом:

право власності на 1/79 частину земельної ділянки площею 182.1117 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 47 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт серії ЯА №089483, виданий Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року);

право власності на 1/620 частину земельної ділянки площею 127.9093 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиви 64-65 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт серії ЯА №273442, виданий Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року).

Свої вимоги мотивує тим, що 05 серпня 2016 року її дід ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №117, яким усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому, та на що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

28 грудня 2016 року ОСОБА_4 помер. З моменту його смерті відкрилася спадщина, яка прийнята нею.

До складу прийнятої нею спадщини входять:

земельна ділянка площею 0,5803 га, розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району, Одеської області, масив 29 ділянка 61 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

житловий будинок № 23 по вулиці Соборна в селі Зоря Саратського району Одеської області з господарськими спорудами;

1/79 частина земельної ділянки площею 182.1117 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 47 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/620 частина земельної ділянки площею 127.9093 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масивах 64-65 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

майновий пай, що знаходиться в СПК «Дружба» та належав померлому згідно сертифікату серії ОД-ХХІІ №1139 та №2152;

грошовий вклад в сумі 8158 гривень 50 копійок, відкритий в Саратському відділенні №10015/0362 ПАТ «Ощадбанк України».

02 грудня 2017 року позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на : земельну ділянку площею 0,5803 га, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району, Одеської області, масив 29 ділянка 61; майновий пай, що знаходиться в СПК «Дружба» та належав померлому згідно сертифікату серії ОД-ХХІІ №1139 та №2152; грошовий вклад в сумі 8158 гривень 50 копійок, відкритий в Саратському відділенні №10015/0362 ПАТ «Ощадбанк України».

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві інші земельні ділянки нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки позивачкою не було надання правовстановлюючих документів про право власності спадкодавця на це спадкове майно.

За таких обставин вона вимушена звернутися до суду щодо захисту своїх законних прав та інтересів.

В судове засідання позивачка не з'явилась, представник позивачки за довіреністю надав заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавсуду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

05 серпня 2016 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №117, яким усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому, та на що вона за законом матиме право заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11) .

28 грудня 2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджуєтьсясвідоцтвом про смерть серії І-ЖД №477920, виданим 11 січня 2017 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з:

земельної ділянки площею 0,5803 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району, Одеської області, масив 29 ділянка 61 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

житлового будинку № 23 по вулиці Соборна в селі Зоря Саратського району Одеської області з господарськими спорудами;

1/79 частини земельної ділянки площею 182.1117 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 47 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/620 частини земельної ділянки площею 127.9093 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масивах 64-65 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

майнового паю, що знаходиться в СПК «Дружба» та належав померлому згідно сертифікату серії ОД-ХХІІ №1139 та №2152;

грошового вкладу в сумі 8158 гривень 50 копійок, відкритого в Саратському відділенні №10015/0362 ПАТ «Ощадбанк України».

Позивачка ОСОБА_1, 25 вересня 1986 року є онукою померлого 28 грудня 2016 року ОСОБА_4, що підтверджується:

свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії V-УР №0770461, виданим 28 березня 1963 року (а.с.8);

свідовтом про народження ОСОБА_7 серії ІV-ЖД №277884, виданим 07 жовтня 1986 року ОСОБА_3 сільською радою Саратського райбюро РАЦС (а.с.6);

свідоцтвом про шлюб ОСОБА_1 серії 1-ЖД №055847, виданим 21 жовтня 2007 року ОСОБА_3 сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.7).

02 грудня 2017 року позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка складається з : земельної ділянки площею 0,5803 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району, Одеської області, масив 29 ділянка 61; майнового паю, що знаходиться в СПК «Дружба» та належав померлому згідно сертифікату серії ОД-ХХІІ №1139 та №2152; грошового вкладу в сумі 8158 гривень 50 копійок, відкритий в Саратському відділенні №10015/0362 ПАТ «Ощадбанк України». (а.с.16,17,18).

Однак, постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області від 15 грудня 2018 року (а.с.22) позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно, що належало ОСОБА_4, яке було вище перелічено, у звязку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлого на зазначене нерухоме майно.

Проте, 14 лютого 2005 року на імя ОСОБА_2 на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22 грудня 2003 року №850/А 2003 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №089483 на земельну ділянку площею 182.1117 га, яка розташована на масиві №47 на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). У списку співвласників зазначеної земельної ділянки під номером 38 зазначений ОСОБА_4, частка якого у спільній власності складає 1/79.

14 лютого 2005 року на імя ОСОБА_2 на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року №573/А-04 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №273442 на земельну ділянку площею 127.9093 га, яка розташована на масивах №64-65 на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14). У списку співвласників зазначеної земельної ділянки під номером 238 зазначений ОСОБА_4, частка якого у спільній власності складає 1/620 (а.с.15).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4, померлому 28 грудня 2016 року, дійсно належали зазначені вище земельні ділянки у відповідних частках.

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_4, частина його спадщини успадкована спадкоємцем ОСОБА_1, ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на зазначене спадкове майно за заповітом.

Крім того, згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції №32 від 13 березня 2018 року вбачається, що позивачкою ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1630 гривень 08 копійок ( а.с.1).

Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,264,265,268,272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за заповітом на майно ОСОБА_4, який помер 28 грудня 2018 року, а саме:

1/79 частку земельної ділянки площею 182.1117 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масив 47, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089483, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22 грудня 2003 року № 850/А 2003 на ім'я ОСОБА_2;

1/620 частку земельної ділянки площею 127.9093 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масиви 64-65, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273442, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року № 573/А-04 на ім'я ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Саратському районі Одеської області, що знаходиться за адресою: індекс 68200, смт Сарата, вулиця Соборна, 21, Саратський район, Одеська область повернути ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2 / з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору (1630 гривень 08 копійок) за квитанцією №32 від 13 березня 2018 року, отримувач УК у Саратському районі, код отримувача: 38037959, банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 5423, що дорівнює 815 (вісімсот пятнадцять) гривень 04 (чотири) копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошеннячерез Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Тончева