Справа № 149/2417/19
Провадження №2/149/761/19
Номер рядка звіту 51
12.12.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Робак М. В.,
при секретарі Поліщук Л. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 , адвоката Поворознюка Б.М. до ОСОБА_2 , третя особа : Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Хмільницької міської ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав,
В попередньому судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримують та просять задоволити. Позивач зазначає, що відповідач з 2016 року не виконує свої батьківські обов"язки по відношенню до дитини. Дочка за батька не згадує зовсім. В подальшому позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про судовий розгляд, в судове засідання повторно не з"явився, причини неявки суду не відомі, клопотання та відзив на позовну заяву не надходили.
Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.
За одночасного існування умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює проведення заочного розгляду справи.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що близько трьох років назад позивач, припинивши спільне проживання з ОСОБА_2 , разом з дочкою переїхала проживати у другу половину будинку в якому живе вона. За весь час відповідач до дитини не навідувався, всім необхідним дитину забезпечує мати. Дочка батьком жодного разу не поцікавилась.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є членом вуличного комітету, а також проживає по сусідству з позивачем. ОСОБА_1 проживає разом з дочкою. З 2016 року вона не бачила, щоб відповідач приїжджав до доньки.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила. що з 2016 року позивач разом з донькою проживає з нею по сусудству За весь час вона відповідача не бачила.
Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Згідно із ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З пояснень позивача, показів свідків, а також матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 не цікавиться життям, фізичним та духовним розвитком своєї доньки, ініціативи у спілкуванні з дитиною не виявляє, в судові засідання для висловлення своєї думки з приводу позову не з`явився, доказів, які б перешкоджали йому приймати участь в житті дитини не надав, що свідчить про його умисне ухилення від виконання батьківських обов"язків, крім того дитина в розмові з працівниками МЦСССДМ висловила бажання розірвати родинні зв"язки з біологічним батьком, якого не пам"ятає коли останній раз бачила. Викладені обставини дають суду підстави для застосування такої виключної міри як позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , що тягне за собою наслідки передбачені ст. 166 СК України
Керуючись ст.ст. 19, 164-166 СК України, ст.ст. 258,264,265,280-282, 289 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмільник Вінницької області.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 768 гривень 40 копійок сплаченого нею судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо ріщення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Робак М. В.