Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3618/18

номер провадження 2/695/363/19

29 січня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2017 року померла мати позивача ОСОБА_3, яка на день смерті була постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Вознесенське, вул. Центральна, 57, яку позивач прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Проте вона не може оформити своє право на вказане спадкове майно, так як відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову садибу, і за цих підстав нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивач була змушена звернутись до суду з відповідним позовом про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, направивши до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в підготовче засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, у підготовчому судовому засіданні враховуючи клопотаня сторін та визнання позову представником відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 315076 від 17.10.2017 року) ОСОБА_3 померла 14 жовтня 2017 року, про що виконкомом ОСОБА_2 сільської ради складено відповідний актовий запис № 54.

Як вбачається із свідоцтва про народження (серії ГД № 432539 від 26.08.1957 року) ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, що померла 14 жовтня 2017 року Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради за вих. № 654 від 03.05.2018 року, згідно із записом у погосподарській книзі № 1, особовий рахунок № 0025-3 за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 14.10.2017 року, обліковується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, побудований до 1990 року, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 57, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області.

Розглядаючи даний позов суд бере до уваги, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Оскільки сам будинок був побудований до 1990 року, а в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Вознесенське, вул. Центральна, 57, хоча за життя вона і не отримала відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з повідомлення завідувача Золотоніською районною державною нотаріальною конторою № 1349/01-16 від 21.12.2018 року після смерті ОСОБА_3, що померла 14 жовтня 2017 року, заведена спадкова справа 23 березня 2018 року за № 60/2018. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від дочки ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2018 року завідувачем Золотоніської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садибу, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Вознесенське, вул. Центральна, 57, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3, і так як оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому враховуючи, що існують законні підстави для задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 10,

ст., ст. 76, 206, 264, 265 ЦПК України, ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Вознесенське, вул. Центральна, 57 (п`ятдесят сім), у порядку спадкування за законом після померлої 14 жовтня 2017 року її матері ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Середа Л.В.