Справа №295/1279/19
21.03.2019 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира
в складі: головуючого судді Ведмідь Н.В.,
за участю секретаря Скришевської О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по аліментам, -
Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не подав, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим 27.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с. 6).
Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.10.2015 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 08.07.2015 року і до повноліття дитини, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 08.07.2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до 14.05.2018 року. (а.с. 4).
Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.05.2018 року ухвалено неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на подальше проживання при матері - ОСОБА_1. (а.с. 5)
Згідно довідки-розрахунку заборгованості по виконавчому листу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, яка видана Богунським відділом державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вбачається, що у період із липня 2015 року по 14.05.2018 року, ОСОБА_2 аліменти сплачував не регулярно, загальна сума заборгованості станом на 01.01.2019 року становить 6607,63 грн. (а.с. 8).
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).
Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.
Згідно із частин 1-4 статті 71 цього Закону, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.
У частині 8 цієї статті зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.
Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.
При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.
Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем до суду не надано доказів того, що між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості за аліментам, отже вимога про стягнення заборгованості по аліментам є передчасною та задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
?p=(A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) +……….(An х 1% х Qn), де:
?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Вищевказана позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року № 572/1762/15-ц.
Виходячи з вищевказаного порядку розрахунку та зі змісту довідки розрахунку заборгованості по аліментам № 215 від 03.01.2019 року, яка видана Богунським відділом державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, у якій відображено, якому порядку та у якому розмірі відповідачем сплачувався аліменти, судом встановлено, що розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700,00 грн. щомісячно становить 6724,08 грн., виходячи з наступного розрахунку:
липень 2015 року підлягає до сплати 542,00 грн. (оскільки аліменти присуджено, починаючи з 08.07.2015 року) х 1% х 24 дні (з 08.07.2015р. по 31.07.2015р.) = 130,08грн., серпень 2015 року: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., вересень 2015 року: 700,00 грн. х 1% х 30 днів = 210,00 грн., жовтень 2015 року: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., листопад 2015 року: 700,00 грн. х 1% х 30 днів = 210,00 грн., Всього за 2015 рік нараховано пеню у сумі 984,08 грн.
2016 рік: лютий: 700,00 грн. х 1% х 29 днів = 203,00 грн.; березень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., квітень: 700,00 грн. х 1% х 30 днів = 210,00 грн., травень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., червень: 700,00 грн. х 1% х 30 днів = 210,00 грн., липень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., серпень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., вересень: 700,00 грн. х 1% х 30 грн. = 210,00 грн., жовтень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., листопад: 700,00 грн. х 1% х 30 днів = 210,00 грн., грудень: 700,00 грн. х 1% х 31 = 217,00 грн. Всього за 2016 рік нараховано пеню у сумі 2345,00 грн.
2017 рік: січень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., лютий: 700,00 грн. х 1% х 28 днів = 196,00 грн.; березень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., квітень: 700,00 грн. х 1% х 30 днів = 210,00 грн., травень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., червень: 700,00 грн. х 1% х 30 днів = 210,00 грн., липень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., серпень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., вересень: 700,00 грн. х 1% х 30 грн. = 210,00 грн., жовтень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., листопад: 700,00 грн. х 1% х 30 днів = 210,00 грн., грудень: 700,00 грн. х 1% х 31 = 217,00 грн. Всього за 2017 рік нараховано пеню у сумі 2555,00 грн.
2018 рік: січень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн., лютий: 700,00 грн. х 1% х 28 днів = 196,00 грн.; листопад: 700,00 грн. х 1% х 30 днів = 210,00 грн., грудень: 700,00 грн. х 1% х 31 день = 217,00 грн. Всього за 2018 рік нараховано пеню у сумі 840,00 грн.
Розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання позивачки ОСОБА_1 у розмірі 300,00 грн. щомісячно становить 2884,74 грн., виходячи з наступного розрахунку:
липень 2015 року підлягає до сплати 232,26 грн. (оскільки аліменти присуджено, починаючи з 08.07.2015 року) х 1% х 24 дні (з 08.07.2015р. по 31.07.2015р.) = 55,74 грн., серпень 2015 року: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., вересень 2015 року: 300,00 грн. х 1% х 30 днів = 90,00 грн., жовтень 2015 року: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., листопад 2015 року: 300,00 грн. х 1% х 30 днів = 90,00 грн., грудень 2015 року: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн. Всього за 2015 рік нараховано пеню у сумі 514,74 грн.
2016 рік: січень: 300,00 грн. х 1% х 31 днів = 93,00 грн., лютий: 300,00 грн. х 1% х 29 днів = 87,00 грн.; березень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., квітень: 300,00 грн. х 1% х 30 днів = 90,00 грн., травень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., червень: 300,00 грн. х 1% х 30 днів = 90,00 грн., липень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., серпень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., вересень: 300,00 грн. х 1% х 30 грн. = 90,00 грн., жовтень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 90,00 грн., листопад: 300,00 грн. х 1% х 30 днів = 90,00 грн., грудень: 300,00 грн. х 1% х 31 = 93,00 грн. Всього за 2016 рік нараховано пеню у сумі 1098,00 грн.
2017 рік: січень: 300,00 грн. х 1% х 31 днів = 93,00 грн., лютий: 300,00 грн. х 1% х 28 днів = 84,00 грн.; березень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., квітень: 300,00 грн. х 1% х 30 днів = 90,00 грн., травень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., червень: 300,00 грн. х 1% х 30 днів = 90,00 грн., липень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., серпень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., вересень: 300,00 грн. х 1% х 30 грн. = 90,00 грн., жовтень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 90,00 грн., листопад: 300,00 грн. х 1% х 30 днів = 90,00 грн., грудень: 300,00 грн. х 1% х 31 = 93,00 грн. Всього за 2016 рік нараховано пеню у сумі 1095,00 грн.
2018 рік: січень: 300,00 грн. х 1% х 31 день = 93,00 грн., лютий: 300,00 грн. х 1% х 28 днів = 84,00 грн. Всього за 2018 рік нараховано пеню у сумі 177,00 грн.
Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним обовязку по сплаті аліментів, спростування суми нарахованої пені та позовних вимог взагалі.
Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Отже, суд приходить до висновку, по позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по аліментам підлягає частковому задоволенню.
Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена позивачка при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів.
Керуючись ст. ст. 141, 180, 196 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 10, 12, 76-82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по аліментам задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 08.07.2015 року по 31.12.2018 року у розмірі 6724,08 грн., та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 за період з 08.07.2015 року по 28.02.2018 року у розмірі 2884,74 грн., а всього на загальну суму 9608,82 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: 10031 АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 26.03.2019 року.

С у д д я: