Дата документу 25.01.2019
Провадження № 2/320/966/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про встановлення юридичного факту та про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про встановлення юридичного факту та про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 20.08.1970 року вона, ОСОБА_9 (дошлюбне Токарева) О.А. вступила в шлюб з ОСОБА_10 Під час шлюбу у них народилось восьмеро дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4 (дошлюбне ОСОБА_3) ОСОБА_11. ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5 (дошлюбне ОСОБА_3) ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_7 (дошлюбне ОСОБА_6) ОСОБА_13. ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 Так як вони були багатодітною родиною за Радянських часів їм в м. Мелітополі виконавчим комітетом ради народних депутатів була видана 5-ти кімнатна квартира, яка в подальшому була згідно Договору міни обміняна на житловий будинок №244 по вул. Ворошилова в м. Мелітополі. Згодом, діти повиростали, створили свої окремі родини, переїхали по іншим адресам. Вона з чоловіком ОСОБА_10 продовжували мешкати в зазначеному будинку. ОСОБА_10 знімався з державної реєстрації в м. Мелітополі в 2009 р. в зв'язку з виїздом на заробітки в Російську Федерацію. Повернувся восени 2012р. Останні роки чоловік ОСОБА_10 працював в охороні церкви в м. Генічеськ, вахта складала по 5 днів. 28.08.2017 р. її чоловік ОСОБА_10, під час несення вахти, помер. Вона є спадкоємицею 1-ї черги після смерті чоловіка, та фактично мешкаючи з ним прийняла спадщину. Ніхто, ні вона, ні діти, в 6-ти місячний строк не подавали заяв про відкриття спадщини. Спадкова справа не відкривалась. В листопаді 2018р. вона звернулась до Мелітопольської приватної нотаріальної контори з метою отримання Свідоцтва на спадщину на 1/10 частину будинку, однак їй було відмовлено. На підставі викладеного, вона просить суд встановити, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, померлого 28.08.2017 р. є м. Мелітополь. Визнати за нею право власності на 1/10 частину будинку №244 по вул. Ворошилова. в м. Мелітополі, яка належала померлому 28.08.2017 р. ОСОБА_10, на підставі свідоцтва про право власності від 24.01.1994 р., в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8 не зявилася, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, суд у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, 20.08.1970 року позивач ОСОБА_8 (дошлюбне Токарева) ОСОБА_14 26.07.1951р.н. зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ІІ-АБ №396744 (а.с.5).

Від даного шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_10 народилося восьмеро дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4 (дошлюбне ОСОБА_3) ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5 (дошлюбне ОСОБА_3) ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_7 (дошлюбне ОСОБА_6) ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_8 1984р.н.; ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8

Згідно матеріалів справи, будучи багатодітною родиною за Радянських часів ОСОБА_9 в м. Мелітополі виконавчим комітетом ради народних депутатів була видана 5-ти кімнатна квартира, ка в подальшому була згідно Договору міни обміняна на житловий будинок №244 по вул. Ворошилова в м. Мелітополі, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1994р. та копією технічного паспорта на будинок (а.с.6-8).

З наданих документів встановлено, що житловий будинок за адресою: м. Мелітополь вул. Ворошилова б.244 належить сторонам на праві спільної сумісної власності по 1/10 частині житлового будинку кожному із членів сімї.

28.08.2017 р. чоловік позивача ОСОБА_10 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1 -КГ №241 888 від 29.08.201 7 р. виданим Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актова запис №303 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщину на 1/10 частину житлового будинку за адресою: м. Мелітополь вул. Ворошилова б.244.

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_10 є позивач та відповідачі, однак жоден із спадкоємців у встановлений строк не звернувся до нотаріуса із відповідними заяви з метою оформлення права на спадщину за законом.

В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Мелітопольської приватної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину на 1/10 частину будинку. Згідно надано листа від 12.11.2018 року, нотаріус аналізуючи документи повідомив, що в зв'язку з відсутністю державної реєстрації у чоловіка ОСОБА_10, необхідно встановити в судовому порядку, що місцем відкриття спадщини являється м. Мелітополь. Крім того, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, їй необхідно звернутись до суду з метою визнання права власності в порядку спадкування (а.с.12).

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки Голови квартального комітету від 01.11.2018р. померлий ОСОБА_10 мешкав за адресою: м. Мелітополь, вул. Ворошилова 244 разом із дружиною ОСОБА_1 до моменту смерті, вели сумісне господарство (а.с.10)

Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не зверталася, на даний час вона у звязку із відсутністю місця реєстрації спадкодавця не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, однак має бажання прийняти спадщину, проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, відповідачі проти задоволення позову не заперечують, тому суд вважає за необхідне встановити юридичний факт, а саме місце відкриття спадщини, та визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1270 ЦК України, суд, Пленумом ВСУ, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про встановлення юридичного факту та про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_10, який помер 28.08.2017 року є м. Мелітополь.

Визнати за ОСОБА_1 26.07.1951р.н. (і.н.), яка мешкає: м. Мелітополь, вул. Ворошилова 244, право власності на 1/10 частину будинку №244 по вул. Ворошилова в м. Мелітополь, яка належала ОСОБА_10, який помер 28.08.2017р., на підставі свідоцтва про право власності від 24.01.1994 р., в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_15