Справа № 188/1481/17
Провадження № 2/188/180/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Гречко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, ОСОБА_1 ( відповідач ) звернувся до ПАТ КБ " Приватбанк" з метою отримання банківських послуг , у звязку з чим підписав Заяву б/н від 29.03.2006 р. , згідно якої отримав кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг " , " Правилами користування платіжною карткою " та Тарифами Банку " .... складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах , передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту .

У порушення норм закону ( ст. 526 ,527,530 , 1054 , 610 ) та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав .

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2.ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості , відповідач станом на 31.08.2018 р. має заборгованість 38644.21 грн. , з яких :

- 904.85 грн. заборгованість за кредитом ;

- 31322.97 грн. нараховано відсотків за користування кредитом ;

- 500.00 грн. нараховано пені.

А також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг :

- 500.00 грн. штраф (фіксована частина)

- 1816.39 грн. - штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вищезазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1600.00 грн.

Заочним рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2018 р. позов було задоволено в повному обсязі та було прийнято рішення про стягнення вищезазначеної суми заборгованості та прийнято рішення про судові витрати.

Ухвалою суду від 16.01.2019 р. заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було задоволено. Вищезазначене заочне рішення було скасовано , а справа до розгляду була призначена по суті на 11.00 год. 29.01.2019 р. Про час та місце слухання справи сторони були належним чином повідомлені.

Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав суду клопотання про перенесення судового засідання . На обгрунтування свого клопотання посилається на ту підставу , що по справі необхідно підготувати відповідь на відзив відповідача .

Відповідач також в судове засідання не з"явився . В своїй заяві від 29.01.2019 р. просить суд справу розглянути без його участі . Позов не визнає . Просить в позові відмовити в зв"язку з тим , що позивачем пропущено строки позовної давності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та прийняти рішення по суті на підставі письмових доказів , які надані сторонами.

Крім того , суд вважає , що клопотання представника про перенесення судового засідання по тим підставам , що йому необхідно підготувати відповідь на відзив відповідача є безпідставним. Адже , в даній конкретній ситуації чинним ЦПК України не ставиться в обов"язок позивачу готувати відповідь на відзив відповідача .

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови , що його належним чином повідомлено про дату , час і місце цього засідання , не перешкоджає розгляду справи по суті , крім випадків , визначених цією статтею.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню .

Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір б/н від 29.03.2006 року , згідно якого відповідач отримав 6000 грн. , у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок , зі сплато. 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки.

У звязку з невиконанням відповідачем кредитних зобовязань, згідно розрахунку позивача суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться вищезазначена сума заборгованості .

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог і на думку дані вимоги обгрунтованими та базуються на вищезазначених нормах матеріального права .

В той же час , відповідач вищезазначений позов не визнає по тим підставам , що позивачем пропущено строки позовної давності.

Суд бере до уваги дану позицію відповідача , так як вона має суттєво важливе значення для вирішення справи по суті.

Згідно ст.256 та ст. 257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За правилом ч.4 та ч.5 ст. 257 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У відповідності до ч.1 ст.266ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як роз'яснив Верховний Суд України в правовій позиції, висловленій в постанові №6-14цс14 від 19 березня 2014 року, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Судом встановлено , що , згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем , остання проплата відповідачем здійснена 22.08.2014 р. в сумі 300,00 грн. Отже , з цієї дати розпочався перебіг строку позовної давності та він закінчився через три роки 22.08.2017 року.

ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив позов до суду 11.10.2017 р. ( дата зазначена на поштовому конверті ) , тобто після закінчення строку позовної давності.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив позов після спливу строку позовної давності, після 22.08.2014 року.

При цьому, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження обставин, які б перешкодили ПАТ КБ «Приватбанк» вчасно пред'явити позов. Зважаючи на це, підстави для поновлення позивачу строку позовної давності відсутні.

Пунктом 31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам розяснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності і у зв"язку з цим, відмовити в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 4, 81, 141, 223 , 263- 265, 288 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 261 , 526, 527, 551 , 1054 ЦК України суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволння .

Копію даного рішення направити сторонам для відома .

Рішення може бути оскаржене в Дніпровського апеляціійного суду 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_2