ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Чернівці

справа № 725/2881/19

провадження №22-ц/822/1040/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Височанської Н. К.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

за участю: позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника ТОВ «Кредитні ініціативи» Матвійчука М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, відновлення становища, яке існувало до порушення права, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 вересня 2019 року та додаткове рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 вересня 2019 року, ухвалені під головуванням судді Стоцької Л.А.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи»), Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Позовна заява обґрунтована тим, що 16 травня 2019 року з Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав їй стало відомо про те, що 11 березня 2019 року біля 18 год. 03 хв. державним реєстратором КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Чернівецької області Накай Ю.В. було зареєстровано право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на нерухоме майно за реєстраційним номером 101, а саме: гаражі літ. І, склад літ. Л, недобудована будівля «Л», огорожа №4, криниця ХV, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

У подальшому, 13 березня 2019 року о 19 год. 15 хв. державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45939348. Підставою виникнення права власності у ТОВ «Кредитні ініціативи» державним реєстратором зазначено: повідомлення, серії та номер: 343, видане 02 травня 2018 року «Укрпоштою»; повідомлення, серії та номер:105922, видане 19 квітня 2018 року, видавник ТОВ «Кредитні ініціативи»; іпотечний договір, серія та номер №011/0606/12-043-z-1, посвідчений приватним нотаріусом Блауш Н.З.

До прийняття зазначеного рішення державним реєстратором, власником спірного майна була позивач. Із такими діями відповідачів вона не погоджується та вважає їх незаконними.

Вважає, що договір іпотеки не може бути підставою для виникнення права власності на нерухоме майно, оскільки згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи не є беззастережною, так як договір на відчуження майна, укладений без згоди співвласника цього майна є нікчемним правочином. Таким чином, на укладення зазначеного договору повинен був надати згоду її чоловік, оскільки майно є спільним та було придбано в період шлюбу.

Також ТОВ «Кредитні ініціативи» не було дотримано процедури щодо перереєстрації на нього права власності на предмет іпотеки. Зокрема, позивачу не було направлено письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання у відповідності до п.5.1 договору іпотеки та ст.35 Закону України «Про іпотеку», у зв`язку з чим на підставі ч.1 ст.37 Закону відповідач не мав підстав задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Крім того, під час здійснення перереєстрації належного їй майна не проводилась його оцінка, що порушує вимоги п.5.2.3.1 Договору іпотеки. Належне їй на праві власності майно було відчужено при наявності записів про іпотеку, обтяження, заборони відчуження та арешту на це майно, що не відповідає вимогам Закону.

Просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накай Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:45939348 від 13 березня 2019 року на нерухоме майно: гаражі літ. І, склад літ. Л, недобудована будівля «Л», огорожа №4, криниця ХV за адресою АДРЕСА_1 ., відповідно до якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 101, номер запису про право власності 30677228) за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію прав власності №30677228 за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на нерухоме майно: гаражі літ. І, склад літ. Л, недобудована будівля «Л», огорожа №4, криниця ХV за адресою АДРЕСА_1 та поновити запис про право власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накай Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45939348 від 13.03.2019р. на нерухоме майно: гаражі літ. І, склад літ. Л, недобудована будівля «Л», огорожа №4, криниця XV за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 101), номер запису про право власності 30677228, за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію прав власності №30677228 про реєстрацію за ТОВ «Кредитні вимоги» права власності на нерухоме майно: гаражі літ. І, склад літ. Л, недобудована будівля «Л», огорожа №4, криниця XV за адресою АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи», Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1152,60 грн.

Додатковим рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 вересня 2019 року стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи», Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6010 грн.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дані рішення ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 вересня 2019 року та додаткове рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує на те, що чинним законодавством не передбачено надання державному реєстратору копії поштової книги, в якій міститься підпис одержувача рекомендованого відправлення.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на недостовірність оцінки предмета іпотеки, однак зважаючи на предмет позову, така обставина щодо проведення оцінки майна не може бути підставою для визнання протиправним та скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності зважаючи на те, що оцінка предмета іпотеки не входить в перелік документів, що надаються для державної реєстрації права власності, а вартість такого майна або сума зарахування вимог за рахунок такої вартості в даній справі не оскаржується, як і сам звіт про оцінку майна.

Апелянт вважає, що вимога про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є неналежним способом захисту порушеного права, оскільки на час звернення з таким позовом таке рішення, яке вичерпало свою дію, не порушує прав позивача, а тому не може бути скасованим.

Зазначає, що понесені позивачем судові витрати судом було стягнуто в повному обсязі, коли такі підлягали стягненню частково, пропорційно до задоволених вимог.

Обставини справи

08 червня 2006 року між ТАС «Комерцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0/11/0606/12-043, відповідно до умов якого позичальнику було надано строковий кредит у розмірі 38500 євро з кінцевим терміном повернення до 10 травня 2016 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,5% річних. Кредитні кошти призначені на споживчі цілі.

Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека нежилих будівель, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

09 червня 2006 року між ТАС «Комерцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №011/0606/12-043-z-1 (а.с.17-19 Том 1).

У забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: нежилі будівлі, загальною площею 808,10 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_1 . За згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 120000 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ на день укладення договору становить 775013 гривень. (п.2.1, п.2.3 Договору).

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки було погоджено сторонами у розділі п`ятому договору іпотеки.

Зокрема, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобов`язанням, позичальник та/або іпотекодавець не повернуть іпотекодержателю суми кредитів та/або проценти за користування кредитами та/або пеню або іншу заборгованість, та/або платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання.

При настанні зазначених в абзаці першому цього пункту Договору випадків іпотекодержатель надсилає позичальнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим Договором, у не менш ніж тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

За вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотеко держателя, в тому числі: згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в п.п.5.2.3.1 та 5.2.3.2 цього договору (п.5.2.3 Договору).

ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору факторингу №15 від 28 листопада 2012 року, договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року є правонаступником ТАС «Комерцбанк».

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до державного реєстратора КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» із заявою про державну реєстрацію за собою як іпотекодержателем права власності на зазначене нерухоме майно.

13 березня 2019 року державним реєстратором КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накай Ю.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45939348, відповідно до якого право власності на об`єкт нерухомості, що по АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.11 Том 1).

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову по суті є законним та обгрунтованим і в цій частині підлягає залишенню без змін, а рішення суду та додаткове рішення в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За змістом статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки було погоджено сторонами у розділі п`ятому договору іпотеки.

Зокрема, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобов`язанням, позичальник та/або іпотекодавець не повернуть іпотекодержателю суми кредитів та/або проценти за користування кредитами та/або пеню або іншу заборгованість, та/або платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання.

При настанні зазначених в абзаці першому цього пункту договору іпотеки випадків іпотекодержатель надсилає позичальнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим Договором, у не менш ніж тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

За вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, в тому числі: згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в п.п.5.2.3.1 та 5.2.3.2 цього договору (п.5.2.3 Договору).

Судом встановлено, що 13 березня 2019 року державним реєстратором КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накай Ю.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45939348, відповідно до якого право власності на об`єкт нерухомості, що по АДРЕСА_1 зареєстровано за іпотекодержателем ТОВ «Кредитні ініціативи»

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV), передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Держреєстру.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першої статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом статті 18 Закону № 1952-IVперелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону № 1952-IV та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц (провадження № 14-501 цс 18), від 24 квітня 2019 року у справі № 521/18393/16-ц (провадження № 14-661 цс 18).

ТОВ «Кредитні ініціативи» посилалося на те, що 19 квітня 2018 року надіслано ОСОБА_1 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, в якому ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначало про те, що якщо боржник у тридцятиденний строк не сплатить банку загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 233263,01 Євро, банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 1, а. с. 214-215).

На підтвердження отримання боржником зазначеного повідомлення, ТОВ «Кредитні ініціативи» надало реєстратору рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, адресоване на ім`я ОСОБА_1 Дата отримання 02 травня 2018 року, підпис проставлено працівником поштового зв`язку (т.1 а.с.219).

Позивачка заперечує факт отримання зазначеного повідомлення. Зокрема, надала суду копію закордонного паспорту, з якого вбачається, що вона з 04 липня 2017 року по 30 липня 2018 року знаходилась за межами України. Члени сім`ї також не отримували зазначеного повідомлення.

З огляду на викладене, судом першої інстанції надано вірну оцінку належності вказаного повідомлення як доказу отримання іпотекодавцем вимоги про сплату заборгованості та зроблено обґрунтований висновок, що у матеріалах справи відсутні відомості про отримання саме ОСОБА_1 повідомлення від іпотекодержателя.

Такі обставини ТОВ «Кредитні ініціативи» жодним чином не спростовані.

Крім цього, колегія суддів зважує на ту обставину, що з моменту надсилання ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень та державною реєстрацією права власності на іпотечне майно за ТОВ «Кредитні ініціативи» пройшов майже один рік. За даний період часу розмір заборгованості за кредитним договором став відмінним.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що іпотекодержатель ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого як Законом України «Про іпотеку», так і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення реєстратором завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі й шляхом набуття права власності. Державний реєстратор в свою чергу не перевірив відповідність наданих банком документів вимогам закону, тому державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи» проведена з порушенням положень законодавства.

Крім того, частиною третьою статті 37 України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

ТОВ «Кредитні ініціативи» надало висновок про вартість предмета іпотеки від 14 листопада 2018 року (т.1 а.с.220). Отже, оцінка майна предмету іпотеки на момент переходу права власності (станом на 13 березня 2019 року) не проводилась. Поміж іншого така оцінка майна проведена на замовлення АТ «Укрсоцбанк», а не іпотекодержателя ТОВ «Кредитні ініціативи».

Ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна та має бути проведена на момент такого набуття.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив порушення вимог договору щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, правильно застосував норми матеріального права, а тому рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 5 вересня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 по суті слід залишити без змін.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що понесені позивачем судові витрати судом було стягнуто в повному обсязі, коли такі підлягали стягненню частково, пропорційно до розміру задоволених вимог апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року 1921 грн. Отже, ставка судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру становить 768 гривень 40 копійок.

Як вбачається з тексту позовної заяви, що позивач просила скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрації прав та їх обтяжень та запис про реєстрацію права власності (1 позовна вимога), а також поновити запис про право власності на нерухоме майно за нею (2 позовна вимога).

З урахуванням наведеного позивач при поданні позовної заяви повинна була сплатити судовий збір в розмірі 1536 гривень 80 копійок.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, що позивач сплатила при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1152 гривень 60 копійок.

Отже, з позивача ОСОБА_1 в дохід держави слід достягнути судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 384 гривні 20 копійок (1536,80-1152,60=384,20).

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З резолютивної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в повному обсязі.

Таким чином, при поданні апеляційної скарги апелянт повинен був сплатити судовий збір в розмірі 2305 гривень 20 копійок.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, що апелянт сплатив при поданні апеляційної скарги судовий збір в розмірі 1152 гривень 60 копійок.

Отже, з ТОВ «Кредитні ініціативи» в дохід держави слід достягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1152 гривні 60 копійок (2305,20-1152,60=1152,60).

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, що позов ОСОБА_1 задоволений частково, зокрема, задоволена одна позовна вимога немайнового характеру і в одній позовній вимозі немайнового характеру відмовлено.

Апеляційним судом рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог по суті залишається без змін.

Відповідно з ТОВ «Кредитні ініціативи» та з КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі по 384 гривні 20 копійок (1536,80 грн. за позов : 2 позовні вимоги =768,40 грн. (задоволена позовна вимога) : 2 відповідача = 384,20 грн.).

Щодо витрат на правничу допомогу апеляційний суд вважає за необхідне значити наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 215 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 690/54/18, від 25 вересня 2019 року у справі № 676/1679/18.

Як вбачається із акту виконаних робіт від 17 травня 2019 року (а.с.42 т.1) та від 05 вересня 2019 року (а.с.84 т.2), адвокатом Снігур Н.М. в суді першої інстанції була надана професійна правнича допомога позивачу ОСОБА_1 . В даних актах зазначений детальний опис робіт (наданих послуг). Разом сума, яка підлягала сплаті за вказаними актами становила 6010 гривень.

До даних актів виконаних робіт позивачкою надано квитанції від 20 травня 2019 року на суму 3560 гривень (а.с.30 т.2) та від 05 вересня 2019 року на суму 2450 грн. (а.с.82 т.2).

Також позивачкою до апеляційного суду надано акт прийому-передачі виконаних робіт від 20 листопада 2019 року з детальним описом робіт та квитанцію №29 від 19 листопада 2019 року на суму 2600 грн.

Отже, загальний розмір витрат на професійну правову допомогу позивача становить 8610 гривень.

Відповідачі не заперечували та не спростовували розмір витрат на правову допомогу.

Оскільки позов по суті задоволений частково, то поверненню підлягає 4305 грн. (8610 : 2=4305). Відповідно з ТОВ «Кредитні ініціативи» та з КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 2152 гривень 50 копійок (4305 :2=2152,50).

Отже, з ТОВ «Кредитні ініціативи» та з КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі по 2536 гривень 70 копійок з кожного (384,20 грн. судового збору з кожного + 2152,50 грн. витрат на правничу допомогу з кожного= 2536,70 грн.).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 вересня 2019 року та додаткове рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 вересня 2019 року в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про перерозподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 вересня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 по суті залишити без змін.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 вересня 2019 року та додаткове рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 вересня 2019 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір в дохід держави в розмірі 1152 гривні 60 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та з Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі по 2536 гривень 70 копійок з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 6 грудня 2019 року.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: О.О. Одинак

І.Б. Перепелюк