УХВАЛА

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 205/4525/17

провадження № 61-869 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Кондратенка Дмитра Андрійовича, який діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2018 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», Дніпропетровського державного регіонального науково-технічного центру стандартизації, метрології та сертифікації, третя особа ОСОБА_5 про визнання рішення та дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_3 звернулися до суду з указаним позовом та просили визнати неправомірними дії ПАТ «Дніпрогаз» щодо відключення та опломбування газових пристроїв у домоволодінні № АДРЕСА_1, зобов'язати ПАТ «Дніпрогаз» відновити газопостачання в домоволодінні АДРЕСА_2 у м. Дніпрі, а також визнати незаконними та скасувати акт № 74 про виявлені порушення від 07 квітня 2015 року, акт № 470 про виявлені порушення від 23 квітня 2015 року, акт № 470 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 23 квітня 2015 року та акт № 470 про проведення експертизи від 28 квітня 2015 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2018 року в складі судді Шавули В. С., залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року в складі колегії суддів Варенко О. П., Лаченкової О. В., Свистунової О. В., позов задоволено частково, визнано неправомірними дії ПАТ «Дніпрогаз» щодо відключення та опломбування газових пристроїв у домоволодінні № АДРЕСА_1 та зобов'язано ПАт «Дніпрогаз» за власний рахунок відновити газопостачання у домоволодінні АДРЕСА_1 В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

04 січня 2019 року адвокат Кондратенко Д. А. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Предметом позову в даній справі є немайнові вимоги про визнання рішення та дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, з урахуванням характеру яких, а також нормативно-правового врегулювання порядку вирішення спорів даної категорії, суд визнає дану справу справою незначної складності.

У касаційній скарзі адвокат зазначає, що апеляційний суд не визнав дану справу малозначною та розглянув її за правилами загального позовного провадження, а тому постанова апеляційного суду підлягає касаційному провадженню.

Однак, відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України Верховний Суд має право визнати малозначною справу незначної складності. В такому разі судові рішення у відповідній справі можуть бути оскаржені в касаційному порядку лише за умови наявності обставин, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Кондратенка Дмитра Андрійовича, який діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2018 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко