Справа № 450/3364/18 Провадження № 2/450/520/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника 3-ї особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Пустомити цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_4, від імені якої діє його законний представник ОСОБА_5, до ОСОБА_6, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_7, в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_8, про визнання права власності в порядку спадкування на частину нерухомого майна , -

в с т а н о в и в:

позивач 17.10.2018 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, від частини позовних вимог відмовився до початку розгляду справи по суті, та просить визнати за ним право власності на ј ідеальну частину житлового будинку загальною площею 300,3 кв.м, розташованого за адресою вул. Богуна,66 в с.Оброшино, Пустомитівського району Львівської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.04.2017 року померла його баба ОСОБА_9 , син якої, а його батько ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10) ОСОБА_11, помер 01.07.2008 року.

Спадкоємцями до майна померлої ОСОБА_9 є він, ОСОБА_6- дочка спадкодавця, та ОСОБА_7 - дочка його батька ОСОБА_12 від іншого шлюбу.

До складу спадкового майна померлої увійшли також, земельна ділянка площею 0,1054 га та розміщений на ній згаданий житловий будинок, які знаходяться за вказаною адресою у с.Оброшино.

23.10.2017р. він, як спадкоємець майна ОСОБА_9 за правом представлення, подав у Сьому Львівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса №950/02-14 від 24.09.2018 р. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності правовстановлюючих документів на будинок.

Зазначає, що фактично спір між спадкоємцями щодо спадкового майна відсутній, зокрема дочка спадкодавця ОСОБА_6 має право на Ѕ ідеальну частину, а він та 3-я особа - діти сина спадкодавця, мають право по ј ідеальній частині спадкового майна. Однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, який відповідач відмовляється долучити до матеріалів спадкової справи, являється перешкодою в реалізації його права на оформлення спадщини, у звязку з чим змушений звернутися до суду.

30.01.2019р., до закінчення підготовчого засідання, третя особа ОСОБА_7 подала аналогічного змісту позов до відповідача ОСОБА_6 та просить визнати за нею право власності на ј ідеальну частину житлового будинку загальною площею 300,3 кв.м , розташованого за адресою вул.Богуна,66 в с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.04.2017 року померла її баба ОСОБА_9, спадкоємцем майна якої вона являється за правом представлення. Тому вона подала у Сьому Львівську державну нотаріальну контору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй ј ідеальні частини спадкового майна, належного спадкодавцю ОСОБА_9 Однак постановою державного нотаріуса №76/02-14 від 15.02.2018 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, у зв»язку з чим вона змушена звернутися звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відзив на позов відповідачем не подавався.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримав позов з вище зазначених підстав та просить його задовольнити. Зазначив, що спору щодо спадкового майна між трьома спадкоємцями не існує, так як кожен з них на даний час отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю земельну ділянку, на якій знаходиться згаданий житловий будинок, правовстановлюючі документи на який відсутні, що являється перешкодою в оформленні спадкових прав. Щодо позовних вимог третьої особи, то він не заперечує про їх задоволення. Судові витрати просить покласти на позивача.

Представник третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3, поданий його довірителем позов підтримав повністю та просить такий задоволити. Щодо задоволення позову ОСОБА_4 також не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позови ОСОБА_4 та ОСОБА_7 визнав повністю, та не заперечив щодо їх задоволення. Зазначив, що його довірителька-відповідач по справі ОСОБА_6 оформила за собою належні їй Ѕ ідеальні частки спадкового майна після смерті ОСОБА_9, і на даний час між спадкоємцями відсутній спір щодо спадкового майна.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позови слід задовольнити повністю з наступних підстав.

У відповідності зі ст.ст.4,13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

У відповідності зі ст.52 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмет позову, можуть вступити в справу до закінчення підготовчого провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, користуються я всіма правами і несуть усі обовязки позивача.

Встановлено, що 23.04.2017 року у м.Львові померла ОСОБА_13 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10) ОСОБА_14 у віці 73 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІСГ №468022, яка являлась матірю відповідачки ОСОБА_6 та бабою позивача ОСОБА_4 і третьої особи ОСОБА_7 по лінії їх батька ОСОБА_12.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №148768, ОСОБА_12 помер 01.07.2008 року у м.Львові у віці 36 років, який являвся сином померлої ОСОБА_9

Факт родинних звязків підтверджується копіями свідоцтв про народження, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України, копіями свідоцтв про шлюб, згідно яких ОСОБА_9 являється матірю ОСОБА_12, який у свою чергу являється батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно Довідки №1/9102 від 14.08.2018 року , виданої Обласним комунальним підприємством «БТІ та ЕО», житловий будинок по вул.Богуна,66 в с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 300,3 кв.м , станом на 29.12.2012 року рахується за ОСОБА_9, право власності на який не видавалось та реєстрація не проводилась.

З технічного паспорту на житловий будинок №66 по вул.І.Богуна с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області, виготовленого станом на 24.12.2012 року слідує, що за даною адресою знаходиться збудований у 2000 році 2-поверховий житловий будинок загальною площею 300,3 кв.м.

Згідно повідомлення ПрАТ «Львівобленерго» №216-0210 від 22.02.2019р., за адресою вул.Богуна с.Оброшино Пустомитівського району, більше 10 років тому зареєстровано особовий рахунок побутового споживача електричної енергій №097/1006 ОСОБА_10

Як слідує з повідомлення ПАТ «Львівгаз» від 31.07.2018р., житловий будинок по вул.Богуна,66 с.Оброшино Пустомитівського району газифікований у 1999 році, та за даною адресою відкрито особовий рахунок № на прізвище ОСОБА_10.

Також встановлено, що 14.09.2017р. Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №219/2017р. до майна померлої ОСОБА_9, з якої зокрема слідує, що 23.10.2017р. ОСОБА_12, а 12.12.2017р. ОСОБА_7 звернулися у нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_9 в порядку представлення.

15.01.2019р. державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори, згідно ст.1266 ЦК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_9 по ј частці земельної ділянки площею 0,1054 га, розташованої у с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області, та по ј частці на кв.№25 по вул.Петлюри,18б у м.Львові.

Згідно постанов від 24.09.2018р. та від 08.11.2018 р., державний нотаріус відмовив ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину належного спадкодавцю ОСОБА_9 майна - житлового будинку №66 по вул.Богуна у с.Оброшино Пустомитівського району з підстав відсутності правовстановлюючих документів на дане майно.

Таким чином судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_9 являлась власником житлового будинку №66 по вул.Богуна с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області, яка при житті не оформила за собою права власності на дане нерухоме майно, так яка померла 23.04.2017 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця, спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

За змістом статей 1268 1270 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, чи подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, та чи не заявляв відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину; спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З врахуванням встановленого суд приходить до висновку, що осіб, які мають право на обовязкову частку в майні померлої ОСОБА_9 не встановлено, а позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 являються спадкоємцями за законом , в порядку представлення, майна їх померлої баби ОСОБА_9, які прийняли в порядку спадкування належний померлій житловий будинок ( шляхом подання нотаріусу заяви), тобто набула права власності на дане майно, проте не мають можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за відсутності правовстановлюючих документів на таке.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Приписами ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З врахуванням встановленого суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню, тому за ОСОБА_4 та ОСОБА_7, за кожним з них окремо, слід визнати право власності на ј ідеальну частини житлового будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, яка померла 23.04.2017 року.

У відповідності до ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Статтею 142 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернення до суду позивачем сплачено судовий збір за дві позовні вимоги в загальному розмірі 1409,6 грн. (704,80 х 2 = 1409,6), однак такий відмовився від однієї з позовних вимог у визначений термін, у зв»язку з чим позивачу слід повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст.16, 328, 392, 1216,1258-1261,1268-1270,1297 ЦК України, ст.ст. 4,13,53, 76, 81,142,247, 200, 258-259, 263-265, 273, 352-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_4 та ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на ј ( одну четверту) ідеальну частину житлового будинку загальною площею 300,3 кв.м, розташованого за адресою вул..Богуна,66 ( шістдесят шість) в с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, в порядку спадкування право власності на ј ( одну четверту) ідеальну частину житлового будинку загальною площею 300,3 кв.м, розташованого за адресою вул.Богуна,66 ( шістдесят шість) в с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області.

Повернути позивачу ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 704,80 ( сімсот чотири гривні 80 копійок).

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повне рішення складено 28.03.2019 року.

СуддяОСОБА_13