Дата документу 06.03.2019
Справа № 320/4674/18
Провадження №2/320/209/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06"березня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Бахаєва І.М.,

секретаря Фурсової Л.І.,

за участі:

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом в якому просить припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4, 03.04.1980р.н., на утримання сина ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, призначені рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької від 05.06.2012; відкликати з примусового виконання виконавчий лист №815/6848/2012 від 31.07.2012; звільнити його, ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 26383,00грн., на користь ОСОБА_4, на утримання сина ОСОБА_5, 21.08.2009р.н.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.06.2012 винесено заочне рішення про стягнення з нього, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.04.2012 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21.08.2017. Про винесення вищевказаного рішення суду він дізнався лише у 2018 році. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий лист №815/6848/2012 від 31.07.2012. 14.03.2018 головним державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №55964231). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 05.04.2018 станом на 01.04.2018 розмір його заборгованості складає 26383,00грн. Вказана в розрахунку заборгованість утворилась у звязку з тим, що починаючи з серпня 2009 року, тобто з самого народження їхньої спільної з відповідачкою дитини, син ОСОБА_5 проживає разом з ним, та його утриманням і вихованням з жовтня 2015 року він постійно займається виключно один без участі відповідачки, а до жовтня 2015 року вони спільно з відповідачкою займались утриманням сина. Відповідачка з 02.10.2015 мешкає окремо від них. Як до її уходу, так і після він постійно виконував свої батьківські обовязки щодо утримання дитини. Окрім того, відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 01.12.2017 про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі за моїм позовом до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, місце проживання сина ОСОБА_6 визначено за його місцем проживання. Враховуючи викладене, та той факт, що він постійно, з серпня 2009 року займається утриманням їхньої неповнолітньої дитини, яка постійно мешкає разом з ним, це є обставиною, що має істотне значення та є підставою для припинення стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4, 03.04.1980р.н., на утримання сина ОСОБА_5, 21.08.2009р.н..

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, позовні вимоги визнав частково зазначив, що у разі задоволення позову слід стягнути наявну у позивача заборгованість перед відповідачкою зі сплати аліментів на утримання сина. Представник відповідача також підтвердив, що ОСОБА_4 за адресою Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Університетська, 39/52, не проживає з 02.10.2015.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені наступні обставини.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №815/6848/2012 від 05.06.2012 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21.08.2027.

На підставі вищевказаного заочного рішення суду Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий лист №815/6848/2012 від 31.07.2012.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №320/5279/17 (2/320/3118/17) від 01.12.2017 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, за участю третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визначення місця проживання дитини, визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 до ОСОБА_4 від 01.12.2017, відповідно до якої: визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., за місцем проживання та реєстрації батька ОСОБА_3 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Університетська, 39/52. Зобовязано ОСОБА_3 надавати ОСОБА_4 можливість зустрічей та спілкування з сином ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Харківська, буд. 14 або в інших місцях за узгодженням між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але без присутності ОСОБА_3 за її вимогою про це. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на малолітнього ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час дитина проживає разом з батьком, та знаходиться на його утриманні.

14.03.2018 головним державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №815/6848/2012 від 31.07.2012, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (ВП №55964231).

Відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментах, наданого головним державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 05.04.2018, за період з 14.03.2015 по 31.03.2018 розмір заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., складає 26383,00грн.

Згідно довідки про склад сімї №18, виданої 07.06.2018 головою ОСМД «Університетська 39» ОСОБА_7,за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Університетська, 39/52 з 02.10.2015 проживає ОСОБА_3 та його син ОСОБА_5, 21.08.2009р.н.. ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не проживає з 02.10.2015.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 3ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 2 статті 188 Сімейного кодексу України зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження піддягає закінченню у зв'язку з визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з 02.10.2015 ОСОБА_4 перестала проживати разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_5, дитина залишилася проживати разом з батьком ОСОБА_3, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення аліментів з ОСОБА_3, 20.07.1975р.н., на користь ОСОБА_4, 03.04.1980р.н., на утримання сина ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, призначені заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №815/6848/2012 від 05.06.2012 з 01.10.2015.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., в розмірі 3520 (три тисячі пятсот двадцять) гривень 50 копійок за період з 01.03.2015 по 30.09.2015, тобто за період, коли ОСОБА_4 проживала разом зі своїм неповнолітнім сином разом.

Враховуючи те, що на час розгляду справи заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 зі сплати аліментів не погашена, відсутні підстави для відкликання з примусового виконання виконавчого листа №815/6848/2012 від 31.07.2012.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80, 81, 95, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_3, 20.07.1975р.н., на користь ОСОБА_4, 03.04.1980р.н., на утримання сина ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, призначені заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №815/6848/2012 від 05.06.2012 з 01.10.2015.

Стягнути з ОСОБА_3, 20.07.1975р.н., ін..н. НОМЕР_1, мешкає: м. Мелітополь, вулиця Університетська, 39/52, заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_5, 21.08.2009р.н., на користь ОСОБА_4, 03.04.1980р.н., ін..н. НОМЕР_2, мешкає: м. Мелітополь, вулиця Харківська, 14, за період з 01.03.2015 по 30.09.2015 в розмірі 3520 (три тисячі пятсот двадцять) гривень 50 копійок.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено15 березня 2019 року.

СУДДЯ: І.М.БАХАЄВ