КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Соколової В.В., Шкоріної О.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва, ухвалене під головуванням судді Трусової Т.О. 18 січня 2019 року,

у справі за позовом OPINEL SASдо ОСОБА_1 про припинення порушення прав на знаки для товарів і послуг,-

встановив:

В листопаді 2017 року OPINEL SAS(Франція) звернулось до суду з позовом до відповідачів ТОВ "ХОСТПРО" та ОСОБА_1 про припинення порушення прав на знаки для товарів і послуг.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 20 вересня 2018 року позовні вимогиOPINEL SASдо ТОВ "ХОСТПРО" залишено без розгляду та на розгляді залишились вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 припинити порушення прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1", що використовується в поєднанні із зображенням під різним кутом розташування та окремо, за міжнародними реєстраціями № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та свідоцтвом України № НОМЕР_3 в мережі Інтернет та у доменному імені ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом заборони використовувати позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1 " в мережі Інтернет та у доменному імені, в тому числі в доменному імені та на веб-сайті за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вимоги обґрунтовує тим, що компанія OPINEL SAS започаткувала свою діяльність у 1800 році, натепер є відомим у світі виробником ручного знаряддя та інструменту, виделок, ложок та холодної зброї, компанії належить офіційний сайт за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 та вона є власником знаку для товарів і послуг: за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_1 від 22 грудня 2015 року для товарів 8, 21, 24 та 35 класу МКТП, знаку для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією НОМЕР_2 від 21 січня 1994 року для товарів 6, 8, 10, 21, 25 та 38 класу МКТП, за свідоцтвом України НОМЕР_4 для товарів 8 класу МКТП.

У 2016 році компанії стало відомо про реєстрацію доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3, що використовується інтернет-магазином для реалізації продукції аналогічної тій та під тією ж торговою маркою, що виробляє компанія; використовується знак компанії, що є схожим до ступеня змішування; міститься неправдива інформація, що цей інтернет-магазин є офіційним дилером компанії.

Згодом також стало відомо, що доменне ім`я ІНФОРМАЦІЯ_3 належить ОСОБА_1 .

Мотивуючи наведеним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року позов задоволено, зобов`язано ОСОБА_1 припинити порушення прав OPINEL SAS на знаки для товарів та послуг за міжнародними реєстраціями № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та свідоцтвом України № НОМЕР_3 та заборонити йому використовувати позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" в мережі Інтернет та у назвах доменних імен, в тому числі у доменному імені ІНФОРМАЦІЯ_3 та на веб-сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь OPINEL SAS судові витрати в сумі 2400 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що інформація про персональні дані ОСОБА_1 розкрита ТОВ "ХОСТПРО" з порушенням Закону України "Про захист персональних даних", а далі така інформація неправомірно використана позивачем.

Зазначає, що доказ про зміст веб-сайту, яким є свідоцтво про засвідчення факту, що видане нотаріусом Російської Федерації, складено із порушенням законодавства цієї країни, відтак не може бути використано в цілях цієї справи. Крім того, зазначене свідоцтво не містить будь-якої корисної інформації про наповнення сайту.

Окрім того, скаржник вказує на принцип вичерпання прав, а саме виключне право власника забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється на використання Знака для товару, введеного під цим знаком у цивільний обіг власником свідоцтва чи за його згодою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача посилається на її безпідставність. Вказує, що доводи про розголошення персональних даних не є предметом розгляду цієї справи. Посилається на допустимість як доказу свідоцтва, що видано на території Російської Федерації. Просить відмовити у задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що OPINEL SAS є компанією, створеною і зареєстрованою за законодавством Французької Республіки як акціонерне товариство спрощеного типу, здійснює діяльність по торгівлі ножовими товарами, виготовленню та оптовому продажу будь-яких предметів, вироблених у галузі ножових товарів.

OPINEL SAS є власником знаку для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією НОМЕР_5 від 22 грудня 2015 року щодо товарів 08, 21, 24 та 35 класів МКТП, знаку для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією НОМЕР_2 від 21 січня 1994 року щодо товарів 06, 08, 10, 21, 25 та 28 класів МКТП та знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_4 на знак для товарів і послуг щодо товарів 08 класу МКТП.

В українському сегменті мережі Інтернет зареєстроване приватне доменне ім`я другого рівня ІНФОРМАЦІЯ_3 та функціонує сайт ІНФОРМАЦІЯ_3, який використовуються Інтернет-магазином, що здійснює діяльність, аналогічну діяльності позивача, а саме: реалізуються та рекламуються товари, однорідні з товарами, для яких зареєстровані торговельні марки позивача, на підтвердження чого позивачем надано свідоцтво про засвідчення факту огляду сторінок сайту сайту ІНФОРМАЦІЯ_3 з додатком, складеним нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербург Журавльовим Ю.Б. 06 липня 2017 року (том 1 а.с. 31-48).

Організацією, уповноваженою здійснювати адміністрування адресного простору мережі Інтернет в домені.UA і обслуговування відповідної доменної зони, є ТОВ "Хостмайстер" на підставі відповідного договору з ICANN - Інтернет-корпорацією з присвоєння імен та номерів.

ТОВ "Хостпро", яке здійснює діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, на підставі договору з ТОВ "Хостмайстер" отримало статус реєстратора доменних імен, зокрема другого рівня com.ua (том 1 а.с. 193-201, 202-211).

Згідно даних довідки ТОВ "Хостпро" від 16 лютого 2018 року №17 власником (реєстрантом) доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 (том 1 а.с. 231).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що використання знаку "ОРІNЕL" у назві доменного імені на веб-сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснено без згоди позивача, а відтак позивач вправі вимагати припинення порушення його права.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погоджується, оскільки вони ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Апеляційна скарга ґрунтується на таких доводах як неправомірне розкриття персональних даних, не відповідність як доказу свідоцтва, що складено нотаріусом Російської Федерації, окрім того, скаржником вказується на застосування принципу вичерпання прав.

На ці аргументи суд апеляційної інстанції надає наступні висновки.

Згідно Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Стаття 14 зазначеного Закону встановлює, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно статті 2 цього Закону згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про телекомунікаційні послуги":

домен - частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється;

абонент - споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі.

Відповідно до договору (п.2.3.1) між ТОВ "Хостмайстер" та ТОВ "Хостпро", останнє зобов`язалось здійснювати заходи по укладенню договорів з третіми особами (реєстрантами) з метою реєстрації та супроводу доменних імен на їх користь (том 1 а.с.202-210).

Відповідно до даних веб-сайту ТОВ "Хостпро" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4міститься Публічний договір про надання послуг реєстрації та підтримки доменного імені, який містить умови про обробку персональних даних.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання обробки персональних даних не є предметом розгляду цієї справи та суд не може вказувати на протиправність або відповідність цих дій, проте в разі, якщо скаржник уважає про порушення його прав у цій сфері, таке може бути підставами для окремого позову, однак зазначене не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі.

Поряд з цим, суд також ураховує наступне.

Відповідно до статті 418 ЦК України:

1. Право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

2. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

3. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦК України:

1. Особистими немайновими правами інтелектуальної власності є:

1) право на визнання людини творцем (автором, виконавцем, винахідником тощо) об`єкта права інтелектуальної власності;

2) право перешкоджати будь-якому посяганню на право інтелектуальної власності, здатному завдати шкоди честі чи репутації творця об`єкта права інтелектуальної власності;

3) інші особисті немайнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до статті 426 ЦК України:

1. Способи використання об`єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом.

2. Особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб.

3. Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

4. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об`єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:

зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;

зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги;

позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати;

позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до статті 20 цього Закону:

1. Будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону.

2. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки.

Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати.

Вимагати поновлення порушених прав власника свідоцтва може за його згодою також особа, яка придбала ліцензію.

Матеріали справи містять докази, які свідчать, що власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2.uaє відповідач, крім того, в доводах апеляційної скарги цей факт також не спростовується, натомість скаржник зазначає про порушення його персональних даних як реєстранта.

Щодо доказу, яким є Свідоцтво про засвідчення факту огляду сторінок сайту ІНФОРМАЦІЯ_3 з додатком, складене нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербург Журавльовим Ю.Б . 06 липня 2017 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що цей документ засвідчує певний факт, зокрема, наявність у мережі Інтернет сайту ІНФОРМАЦІЯ_2. Сама по собі форма засвідчення такого факту була передбачена законодавством Російської Федерації, а саме Наказом Мін`юсту Росії від 27 грудня 2016 року №313 (в редакції від 21 грудня 2017 року) "Про затвердження форм реєстрів реєстрації нотаріальних дій, нотаріальних свідоцтв, посвідчувальних написів на угодах і засвідчуваних документах і порядку їх оформлення".

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення вимог. Матеріалами справи підтверджено що власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2 є відповідач, який в ході судового розгляду не був позбавлений можливості спростувати цю обставину, подавши власні докази.

Проте дані Свідоцтва про засвідчення факту огляду сторінок сайту ІНФОРМАЦІЯ_3, складеного нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербург Журавльовим Ю.Б . 06 липня 2017 року, узгоджуються з матеріалами справи, відповідачем цей факт не спростовується, відтак відсутні підстави для відхилення такого доказу.

Доводи скарги в частині відсутності у законодавстві можливості використання знаку у доменному імені не ґрунтується на вимогах Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", а саме статті 20 цього Закону, якою унормовано, що порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону.

В частині доводів апеляційної скарги щодо принципу вичерпання прав, колегія суддів вказує на таке.

Зазначений принцип закладений в положеннях частини 6 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" і означає, що власник свідоцтва втрачає право забороняти будь-яку із наведених дій по відношенню до товару, який був введений ним у цивільний оборот, і подальше використання знака для товарів та послуг по відношенню до такого товару є вільним та не потребує згоди власника знака для товарів та послуг.

Колегія суддів звертає увагу на формулювання норми частини 6 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", відповідно до якої виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється, зокрема, на використання знаку для товару, введеного від цим знаком у цивільний обіг власником свідоцтва чи за його згодою.

Проте придбання товару з відповідною торгівельною маркою не створює право, зокрема, розміщувати рекламу товару на певному веб-ресурсі, оскільки зазначене є окремим видом використання торгівельної марки. Розміщення словесного позначення в доменному імені здійснюється з метою привернення уваги споживача, тобто з метою реклами, що є виключною компетенцією правовласника. Відтак для вчинення іншою особою дій щодо такого використання необхідним є отримання відповідного дозволу.

За обставинами цієї справи відбувається використання знаків не для товарів, що були введені в обіг, а для привернення уваги до веб-ресурсу, отже принцип вичерпання прав не підлягає застосуванню.

Враховуючи, що в силу положень статей 16, 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" порушенням прав власника свідоцтва уважається використання знаку без його згоди в доменних іменах, відтак вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_1 припинити порушення прав OPINEL SAS на знаки для товарів та послуг за міжнародними реєстраціями № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та свідоцтвом України № НОМЕР_3 та заборони йому використовувати позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" в мережі Інтернет та у назвах доменних імен, в тому числі у доменному імені ІНФОРМАЦІЯ_3 та на веб-сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3., є такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування судового рішення, колегіє суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381, 383, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.В. Соколова

О.І. Шкоріна