Справа № 495/5336/18
№ провадження 2/495/219/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 січня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря - Бучка І.В.,

справа № 495/5336/18,

за участю учасників провадження:

від позивача - особисто позивач ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на 28/100 часток житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на 28/100 часток житлового будинку, просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на 28/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2016 року Білгород-Дністровське КП «БТІ» повідомило їй, що вона була власником 2/5 часток житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 29.09.2000 року.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2007 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3 купила у ОСОБА_1 частину житлового будинку, яка складалась з: кімнати 2-2, коридору 2-1, офісу 2-7.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2010 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2 купила у ОСОБА_3 належну їй частину вищевказаного житлового будинку, яка складалась з: 2-2 житлова, 2-1 коридор, 2-7 приміщення, ганку з козирком літ. «а1», хвіртки №3.

Державна реєстрація права власності на зазначену частину житлового будинку була проведена за ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 03.11.2010 року та на виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2011 року.

Частина, на яку було зареєстровано право власності за ОСОБА_2, а саме 12/100 часток була визначена судовою будівельно-технічною експертизою.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що залишкова частка ОСОБА_1 після відчуження належного їй майна фактично складає 28/100 часток житлового будинку.

За вказаних вище підстав, вона і звернулась до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові .

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у її відсутність.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до матеріалів справи надійшла заява, згідно якої КП «Білгород-Дністровське БТІ» просить розглядати справу без участі його представника за наявними в матеріалах справи доказами.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно на підставі договору дарування будинку від 29.09.2000 року, укладеного між ОСОБА_5, діючим від імені ОСОБА_6 по довіреності, та ОСОБА_1, остання прийняла в дар 2/5 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, на земельній ділянці розміром 580 кв.м., та складався в цілому з: глинобитного житлового будинку, жилою площею 49,4 кв.м. літ. «А», глинобитного сараю літ. «Б», двох дерев'яних сараїв літ. «В», «Д», споруди №1-6. /л.с.5/

30.07.2007 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений у м. Білгород-Дністровський Одеської області, у простій письмовій формі 10.07.2007 року, згідно якого позивач ОСОБА_3 купила у відповідача ОСОБА_1 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з: кімнати 2-2, площею 11,8 кв.м., яка в цілому складається з: коридору 2-1, площею 3,9 кв.м, та офісу 2-7 (літ. «а2»), площею 16,3 кв.м.; 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 які знаходяться у власності відповідача ОСОБА_4, в цілому складаються з: глинобитного житлового будинку, жилою площею 49,4 кв.м., літ. «А», глинобитного сараю літ. «Б», двох дерев. сараїв літ. «В», «Д», споруд № 1-6, які розташовані на земельній ділянці 580 кв.м.. Визнано за ОСОБА_3 право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з: кімнати 2-2, площею 11,8 кв.м., яка в цілому складається з: коридору 2-1, площею 3,9 кв.м, та офісу 2-7 (літ. «а2»), площею 16,3 кв.м.; 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 які знаходяться у власності відповідача ОСОБА_4, в цілому складаються з: глинобитного житлового будинку, жилою площею 49,4 кв.м., літ. «А», глинобитного сараю літ. «Б», двох дерев. сараїв літ. «В», «Д», споруд № 1-6, які розташовані на земельній ділянці 580 кв.м. /л.с.4/.

Надалі, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 відчужила належну їй частину (квартиру в домоволодінні АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2.

Згідно висновку судової будівельно-технічного експертизи було встановлено, що ОСОБА_3 фактично володіє 12/100 частин (квартира №2) у домоволодінні АДРЕСА_1, що складається з: літ. «А» - житловий будинок в складі приміщень: 2-1 - коридор, площею 3,9 кв.м., 2-2 житлова, площею 11,8 кв.м., літ. «а2» - прибудова в складі приміщень: 2-7 приміщення, площею 16,3 кв.м., літ. «а1» - крильце з козирком, №3 - хвіртка.

На підставі вищевикладеного, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 03.11.2010 року, визнано договір купівлі-продажу 12/100 частин (квартира АДРЕСА_1, що складається з: літ. «А» - житловий будинок в складі приміщень 2-1 коридор , площею 3,9 кв.м. ; 2-2 житлова, площею 11,8 кв.м., літ «а2» - прибудова в складі приміщень: 2-7 - приміщення, площею 16,3 кв.м., літ. «а1» - крильце з козирком, № 3 - хвіртка, укладений 26.06.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - дійсним. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 12/100 частин (квартира № 2 домоволодіння по АДРЕСА_1, що складається з: літ. «А» - житловий будинок в складі приміщень 2-1 коридор, площею 3,9 кв.м.; 2-2 житлова, площею 11,8 кв.м., літ «а2» - прибудова в складі приміщень: 2-7 - приміщення, площею 16,3 кв.м., літ. «а1» - крильце з козирком, № 3 - хвіртка /л.с.6/.

З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 79/09, складеного 10.10.2010 року, ПМП «ЕКС», з врахуванням фактичного користування всіх співвласників домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1, їх частки у вартості житлового будинку, госп будівель складають: вартість частини домоволодіння, що належить ОСОБА_7 (квартира №1) - 11/100 частин; вартість частини домоволодіння, яка належить ОСОБА_2 (квартира №2) - 12/100 частин; вартість частки домоволодіння, яка належить ОСОБА_1 (квартира №3) складає 77/100 частин. /л.с.8-18/.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач приєднала до матеріалів справи лист № 118 від 05.02.2016 року, виданий КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», з якого вбачається, що ОСОБА_1 була власником 2/5 часток житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 29.09.2000 року.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2007 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3 купила у ОСОБА_1 частину житлового будинку, яка складалась з: кімнати 2-2, коридору 2-1, офісу 2-7. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду одеської області від 03.11.2010 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2 купила у ОСОБА_3 належну їй частину вищевказаного житлового будинку, яка склалася з: 2-2 житлова, 2-1 - коридор, 2-7 приміщення, ганку з козирком літ. «а1», хвіртки 33. Державна реєстрація права власності на зазначену частину житлового будинку була проведена за ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2010 року та на виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2011 року. Частина, на яку було зареєстровано право власності за ОСОБА_2, а саме 12/100 часток була визначена судовою будівельно-технічною експертизою. Враховуючи вищевикладене, залишкова частка ОСОБА_1 після відчуження належного їй майна фактично складала 28/100 часток житлового будинку. /л.с.38/

Відповідно до ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись д осуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.

Проте, враховуючи положення діючого законодавства, слід дійти висновку, що позивач не втрачала документ, що засвідчує її право власності, проте вона є власником майна, частину якого не визначено.

Більш того, матеріалами справи не встановлено, що право власності ОСОБА_1 оскаржується або не визнається відповідачем.

Посилання на лист КП «Білгород-Дністровське БТІ» для визначення частини у домоволодінні по АДРЕСА_1 як на належний доказ належності на праві власності ОСОБА_1 28/100 частин у вищевказаному домоволодінні є недоцільним.

Варто зауважити, що визначити відчужувану частину з належного майна ОСОБА_1 /2/5 частин у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1/ за наявними в матеріалах справи доказами неможливо, оскільки визначалась лише частка у нерухомому майні ОСОБА_3, яка відчужила її на користь ОСОБА_2, та згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, суд вирішив визнати за останньою 12/100 частин (квартира №2) домоволодіння по АДРЕСА_1.

Більш того, у вищевказаній експертизі зазначається, що ОСОБА_1 належить 77/100 частин /квартира №3/ у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, з яких розрахунків вирахувано частку у майні ОСОБА_1 у розмірі 28/100 частин не встановлено.

ОСОБА_1 продала невизначену частку з свого майна /2/5 частки/ у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3, проте було вказано з чого вона складалась: кімнати 2-2, площею 11,8 кв.м., яка в цілому складається з: коридору 2-1, площею 3,9 кв.м, та офісу 2-7 (літ. «а2»), площею 16,3 кв.м, в той час як відчужувана частка ОСОБА_3 складалась з: літ. «А» - житловий будинок в складі приміщень 2-1 коридор , площею 3,9 кв.м. ; 2-2 житлова, площею 11,8 кв.м., літ «а2» - прибудова в складі приміщень: 2-7 - приміщення, площею 16,3 кв.м., літ. «а1» - крильце з козирком, № 3 - хвіртка, отже не вірним буде стверджувати, що частка яку відчужила ОСОБА_3 буде відповідати тій, що їй продала ОСОБА_1, оскільки остання не виступала стороною у договорі відчуження, укладеного 26.06.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з якого ОСОБА_2 набула визначену частку у нерухомому майні ОСОБА_3

У відповідності до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У сенсі розуміння ст. 77-80 ЦПК України, докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

У відповідності до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

За таких обставин, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства, на основі повно та всебічно досліджених доказів, на які посилалась позивач в якості своїх обґрунтувань, прийнявши до уваги те, що ОСОБА_1 не втрачала права власності, натомість продала частину з належного їй нерухомого майна, яку не було визначено у договорі відчуження, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на 28/100 часток житлового будинку є недоведеними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 328, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛ И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на 28/100 часток житлового будинку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», місцезнаходження: вул. Михайлівська, буд.23, м. Білгород-Дністровський Одеської області

Суддя: