Справа № 569/6148/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивача - адвоката Дупака В.Г.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ФОП ОСОБА_3 , як управитель ОСББ "Міцкевича-40" про відновлення внутрішньобудинкової системи опалення та стягнення моральної шкоди, - в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 , який було уточнено згідно поданої до суду заяви 21.06.2019р., в якому просив зобов`язати гр. ОСОБА_1 відновити внутрішньобудинкову систему опалення у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вчинивши наступні дії: замінити завужені трубопроводи; демонтувати регулювальні крани; відновити систему опалення згідно інженерно-технічних норм ДБН; стягнути з гр. ОСОБА_1 заподіяну суму заподіяної моральної шкоди позивачу в розмірі не менш, як - 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп..

Представник позивача адвокат Дупак В.Г. в судовому засіданні позов ОСОБА_2 підтримав, з підстав викладених у позові та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно відповіді на заяву гр. ОСОБА_2 від 13.11.2014 року до ЖКП "Покровське" № 1675, у результаті проведення обстеження системи теплопостачання по будинку на АДРЕСА_2 , виявлено самовільне втручання в систему теплопостачання мешканцем кварти АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 Внаслідок даних дій відбулось звуження трубопроводу системи опалення до змієвика, що призвело до погіршення подачі теплової енергії на квартири поверхами вище, зокрема і до квартири позивача.

Відповідачу був надісланий припис з вимогою припинити самовільне втручання в систему теплопостачання та відновити стандартний розмір труб відповідно до технічних норм.

ТОВ "Рівнетепоренерго" у своєму листі №02-02/4753/3642 від 16.12.2014 року повідомило, що по причині порушення внутрішньобудинкової системи опалення мешканцем квартири АДРЕСА_3 , температурний режим в дитячій кімнаті не відповідає нормам.

ТОВ " Рівнетепоренерго " у своєму листі №02-06/4388/3368 від 21.12.2015 року також зазначає, що для налагодження нормальної роботи опалення необхідно відновити схему теплопостачання у кв. АДРЕСА_4 , а саме замінити завужені трубопроводи та демонтувати регулювальні крани. ТОВ "Рівнетепоренерго" також зобов`язалось надати допомогу у вирішенні цього питання за умови надання доступу до системи опалення у кв. №7.

Рівненська філія ДП "Дніпромісто" у своєму листі № 19 від 31.01.2017 року повідомило, що житловий будинок в АДРЕСА_2 розроблено на підставі рішень серії типових проектів 87. Серія 87 і проект будинку не передбачає встановлення запірної арматури в житлових кімнатах. Запірна арматура в ванні передбачена на відгалуженнях від стояків гарячого і холодного водопостачання до приладів водопостачання.

Правила експлуатації житлових будинків і проект не передбачають можливість мешканців (власників) квартир втручатись в систему теплопостачання.

У зв`язку із такими незаконними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає, як у сильних душевних стражданнях, так і в погіршенні стану здоров`я, оскільки відповідач є інвалідом II групи, зазнає фізичних та моральних мук через холод у помешканні багато років. Позивач змушений вже протягом багатьох років займатись перерахунком сплачених за теплопостачання коштів, хоча не здатен нормально пересуватись. Завдану моральну шкоду оцінює в 50000 гривень, які просить стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов ОСОБА_2 не визнав. На заперечення вимог позивача суду пояснив, що листи TOB «Рівнетеплоенерго» від 16.12.2014 №02-02/4753/3642 та РФДП «Дніпромісто» від 31.01.2017 №19, на які як на докази посилається позивач є неналежними доказами, оскільки викладена у них інформація про так зване порушення відповідачем ОСОБА_1 внутрішньо-будинкової системи опалення є недостовірною, нічим не підтвердженою, голослівною, не обгрунтовує і не підтверджує позовні вимоги, не має посилання на будь які докази і нормативні акти, та стосується повідомлення про розгляд звернень ОСОБА_2 щодо перевірок ТОВ «Рівнетеплоенерго» температурного режиму у його квартирі і перерахунку вартості неналежно наданих йому послуг ТОВ «Рівнетеплоенерго». А лист РФДП «Дніпромісто» взагалі не має жодного відношення до справи, нічого не доводить і не спростовує, є по суті загальною інформацією про будинок АДРЕСА_2 без посилань на будь-які факти, обставини справи, нормативні та законодавчі акти.

Ствердив, що будь-які обстеження технічного стану його квартири АДРЕСА_3 у зазначений у вищенаведених листах і інформаціях період, представниками вказаних комунальних підприємств та інших установ не проводились, будь-які акти у його присутності не складались, ним не підписувались, та поштою йому не направлялись. Також, позивачем не надано інформацію про те, який температурний режим був у інших квартирах 144-х квартирного будинку АДРЕСА_2 упродовж опалювальних періодів і чому він вважає що температурний режим у його квартирі є гіршим за інші квартири.

Крім того, у вересні 2018 року у його квартирі АДРЕСА_5 , у його присутності, слюсарем ЖКП «Покровське» за участі управителя ОСББ «Міцкевича 40» ОСОБА_3 проведено ремонт сантехнічного обладнання (кранів), рушникосушилки у ванній кімнаті, в ході якого із корпусів кранів демонтовано внутрішні механічні пристрої, якими проводиться закривання отворів і на даний час фактично це обладнання не є кранами, оскільки залишено лише корпус, в якому вільно протікає вода. Про вказаний демонтаж управитель ОСББ «Міцкевича» ОСОБА_3 проінформував позивача. Тому вказані обставини є підтавою для відмови в позові. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 10 квітня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09 годину 00 хвилин 12 червня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву та заперечень.

Ухвалою суду від 12 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення внутрішньо-будинкової системи опалення залучено ФОП ОСОБА_3 , як Управителя Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Міцкевича-40», в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами письмові докази, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є мешканцями квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 та членами ОСББ «Міцкевича-40».

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Міцкевича-40» в особі управителя ФОП ОСОБА_3 , здійснює технічний огляд основних конструктивних елементів внутрішньо-будинкових мереж опалення у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , в квартирах якого проживають сторони.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на лист ЖКП "Покровське" № 1675 від 13 листопада 2014 року, у якому зазначалося, що у результаті проведення обстеження системи теплопостачання по будинку на АДРЕСА_2 , виявлено самовільне втручання в систему теплопостачання мешканцем кварти АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 Внаслідок даних дій відбулось звуження трубопроводу системи опалення до змієвика, що призвело до погіршення подачі теплової енергії на квартири поверхами вище, зокрема і до квартири позивача.

Відповідачу був надісланий припис з вимогою припинити самовільне втручання в систему теплопостачання та відновити стандартний розмір труб відповідно до технічних норм.

ТОВ "Рівнетепоренерго" у своєму листі №02-02/4753/3642 від 16.12.2014 року повідомило, що по причині порушення внутрішньобудинкової системи опалення мешканцем квартири АДРЕСА_3 , температурний режим в дитячій кімнаті не відповідає нормам.

ТОВ " Рівнетепоренерго " у своєму листі №02-06/4388/3368 від 21.12.2015 року також зазначає, що для налагодження нормальної роботи опалення необхідно відновити схему теплопостачання у кв. АДРЕСА_4 , а саме замінити завужені трубопроводи та демонтувати регулювальні крани. ТОВ "Рівнетепоренерго" також зобов`язалось надати допомогу у вирішенні цього питання за умови надання доступу до системи опалення у кв. №7.

Рівненська філія ДП "Дніпромісто" у своєму листі № 19 від 31.01.2017 року повідомило, що житловий будинок в АДРЕСА_2 розроблено на підставі рішень серії типових проектів 87. Серія 87 і проект будинку не передбачає встановлення запірної арматури в житлових кімнатах. Запірна арматура в ванні передбачена на відгалуженнях від стояків гарячого і холодного водопостачання до приладів водопостачання.

Правила експлуатації житлових будинків і проект не передбачають можливість мешканців (власників) квартир втручатись в систему теплопостачання.

Разом з тим, як встановлено судом, що у квартирі АДРЕСА_5 , належній відповідачу, у його присутності, слюсарем ЖКП «Покровське» за участі управителя ОСББ «Міцкевича 40» Круглика С. ОСОБА_4 , на виконання ухвали Рівненського міського суду від 14.07.2017р. по справі №569/2826/17 за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, якою затверджено мирову угоду, згідно якої ФОП ОСОБА_3 , як Управитель Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Міцкевича-40» зобов`язався здійснити технічний огляд основних конструктивних елементів внутрішньо-будинкових мереж опалення у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , визначити причину недотримання температурного режиму у квартирі ОСОБА_2 та привести їх у належний технічний стан, а температурний режим у квартирі позивача у відповідність до нормативних вимог.

На виконання даної мирової угоди ФОП ОСОБА_3 зобов`язувався організувати роботу з власниками, орендарями та наймачами житлових та нежитлових приміщень будинку, спрямовану на виявлення причин порушення температурного режиму у квартирі ОСОБА_2 та відповідно до них здійснити необхідний ремонт, в тому числі за необхідності у квартирах інших власників.

Згідно акту виконаних робіт № 4147р19 від 01 серпня 2019 року, затвердженому Управителем ОСББ ОСОБА_3 та виконавцем ФОП ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_3 проведено ремонт сантехнічного обладнання (кранів), рушникосушилки у ванній кімнаті, в ході якого із корпусів кранів демонтовано внутрішні механічні пристрої, якими проводиться закривання отворів і на даний час фактично це обладнання не є кранами, оскільки залишено лише корпус, в якому вільно протікає вода. Систему опалення приведено в першопочаткове положення.

Про вказаний демонтаж управитель ОСББ «Міцкевича 40» ОСОБА_3 проінформував позивача.

В судовому засіданні було досліджено вказаний акт та долучені до нього фото з виконаних робіт.

Вищезазначене на думку суду свідчить про виконання умов мирової угоди, затвердженої судом, та фактично є виконанням вимог позивача про відновлення внутрішньобудинкової системи опалення у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а тому в цій частині позов є безпідставним.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди позивач посилається на те, що у зв`язку із незаконними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає, як у сильних душевних стражданнях, так і в погіршенні стану здоров`я.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

При цьому, судом встановлено, що належних та достатніх доказів на підтвердження незаконних дій відповідача, позивачем суду не надано.

Частиною третьою статті 13 Конституції України встановлено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Аналогічні вимоги закріплено і у частинах четвертій та п`ятій статті 319 ЦК України.

Як встановлено статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Недотримання власником майна вимог згаданих правових норм слід визнати неправомірними діями чи бездіяльністю.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналізуючи положення статті 1166 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого або його вартості в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Як встановлено частиною першою статті 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 78,79,80,81 ЦПК України встановлені вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачем ОСОБА_2 належними, допустимими, достовірним та достатніми доказами не доведено вину ОСОБА_1 у завданні йому моральної шкоди .

При цьому суд також враховує наявність рішень Рівненського міського суду у справах: №569/3960/14-ц від 07.10.2014 року за позовом ЖКП «Покровське» до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкоди за яким відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю; № 569/7055/15-ц від 20.09.2015 року, за позовами ЖКП «Покровське» до ОСОБА_1 про зобов`язання відновити внутрішньо-будинкову систему опалення (теплопостачання) згідно якого відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 . Окрім того, у справі №569/2826/17-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСББ «Міцкевича 40», ТОВ «Рівнетеплоренерго» про зобов`язання вчинити дії, здійснити обслуговування і ремонт внутрішньо-будинкових мереж опалення (теплопостачання) та провести перерахунок позивачу розміру плати за надані послуги , у якій ОСОБА_1 не залучався стороною, ухвалою суду було визнано мирову угоду, яка як встановлено судом виконана. Дані судові рішення набрали законної сили, і даними рішеннями також не було встановлено вини відповідача .

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, та докази, якими вони обґрунтовуються позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підтверджуються належними та достовірними доказами заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди, а тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди за недоведеністю позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд , в и р і ш и в:

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ФОП ОСОБА_3 , як управитель ОСББ "Міцкевича-40" про відновлення внутрішньобудинкової системи опалення та стягнення моральної шкоди . Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Третя особа: ФОП ОСОБА_3 , проживає: АДРЕСА_9 .

Повне рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя: О.В.Панас