ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/2168/19

Головуючий у першій інстанції Кухта В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1518/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

прізвище судді: Кухта В.О.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

дата складання повного тексу рішення: 03 жовтня 2019 року,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором від 26.05.2011 року №б/н.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг та підписала заяву від 26.05.2011 року №б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 15800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, але відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 21.07.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 34424,86 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 12953,31 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 8358,15 грн, пені за простроченим зобов`язанням 10147,93 грн, 850,00 грн пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафів в сумі 500 грн (фіксована частина) та 1615,47 грн (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26.05.2011 року №б/н в сумі 15068,78 грн, станом на 21.07.2019 року, яка складається з: 12953,31 грн тіло кредиту, 2115,47 грн штраф, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 840,88 грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати в частині відмови у стягненні частини заборгованості по тілу кредиту та задовольнити вимоги банку у цій частині, а в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд, встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, не мав жодних підстав відмовляти у стягненні заборгованості за тілом кредиту, в тому числі і за простроченим тілом кредиту. Усупереч ст.1054 ЦК України суд стягнув лише першу складову заборгованості за кредитом та безпідставно звільнив відповідача від погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та в частині відмови у стягненні пені за прострочене зобов`язання в сумі 10147,93 грн, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн в сумі 850,00 грн скаржником не оскаржується та, відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 8358,15 грн., суд першої інстанції виходив з необґрунтованості таких вимог.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд з огляду на наступне.

Судом у справі встановлено, що 26.05.2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У анкеті-заяві ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

05.07.2011 року ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Light», якою сторони погодили умови договору.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «Приватбанк», відповідач має заборгованість за договором від 26.05.2011 року №б/н, яка станом на 21.07.2019 року становить 34424,86 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту 12953,31 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 8358,15 грн, пені за простроченим зобов`язанням 10147,93 грн, 850,00 грн пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафів в сумі 500 грн (фіксована частина) та 1615,47 грн (процентна складова).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Виходячи з аналізу зазначених норм законодавства та обставин справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Як вбачається з наявного у справі розрахунку заборгованості її облік банком здійснювався шляхом окремого обліку заборгованості по тілу кредиту та простроченої заборгованості по тілу кредиту, які у сумі визначають загальний розмір заборгованості позичальника.

Заборгованість відповідача у сумі 12953,31 грн (тіло кредиту) і у сумі 8358,15 грн (прострочене тіло кредиту) є складовими загальної заборгованості кредиту. Також банком враховувалося поточне користування кредитом відповідачем - графи 3, 5,6 розрахунку (а.с.10-13). Суд першої інстанції помилково вважав, що заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 8358,15 грн не підлягає стягненню з відповідача і безпідставно відмовив у стягненні цієї суми на користь банку.

Враховуючи викладене, загальна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 26.05.2011 року №б/н становить 23426,93 грн та складається із: 12953,31 грн заборгованості за тілом кредиту, 8358,15 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту та 2115,47 грн штраф, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні з позовом АТ КБ «ПриватБанк» сплатило 1921 грн. (а.с.1). З урахуванням розміру задоволених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» на суму 23426,93 грн (23426,93 грн від 34424,86 грн становить 68,05%), слід змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнутих судових витрат, збільшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви з 840,88 грн до 1307,24 грн (1921 грн х 68,05% : 100%).

При зверненні з апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк» сплатило 2881,50 грн. (а.с.61). Оскільки апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задоволена, то з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2881,50 грн за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року змінити, виклавши абзац 2 у наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ; ) заборгованість за кредитним договором від 26.05.2011 року №б/н в сумі 23426 (двадцять три тисячі чотириста двадцять шість) грн 93 коп.

Заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2019 року змінити в частині стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, збільшивши суму стягнення з 840,88 грн до 1307 (одна тисяча триста сім) грн 24 коп.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ; ) 2881,50 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання

Судді