Провадження № 2/686/4333/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 грудня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

за участю : представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації,

встановив:

В липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації. В обґрунтування позову позивач вказав, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1 .

26.05.2009 року у вказаному жилому приміщені він зареєстрував племінника ОСОБА_3 .. З моменту реєстрації відповідач у його будинку ні дня не проживав. Він ні разу до нього не приїжджав, ніякої матеріальної допомоги на утримання домогосподарства не надавав, за користування житлом не платив. Він намагався вирішити питання добровільно з племінником, однак на телефонні дзвінки він не відповідає. Тому позивач просить позов задоволити та визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття його з реєстрації у вказаному жилому приміщенні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується: технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1 ; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.11.2007 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16746352 від 21.11.2007 року.

Відповідно до довідок Давидковецької сільської ради Хмельницького району, Хмельницької області №524, 525 від 05.07.2019 року, ОСОБА_2 , 1963 р.н. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною - ОСОБА_5 (1961 р.н.), сином - ОСОБА_6 (1987 р.н.), племінником - ОСОБА_3 (1993 р.н.), який зареєстрований, але не проживає.

Згідно довідки Давидковецької сільської ради Хмельницького району, Хмельницької області №528 від 08.07.2019 року, ОСОБА_3 , 1993 р.н. дійсно зареєстрований з 26.05.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає.

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 17.04.2019 року, 05.07.2019 року, складеними сільським головою, секретарем та соціальним робітником Давидковецької сільської ради Ланкевичем О.І., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Власником будинку рахується ОСОБА_2 , 1963 р.н.. В будинку зареєстровані наступні особи: власник будинку - ОСОБА_2 , 1963 р.н., дружина власника будинку - ОСОБА_5 , 1961 р.н., син - ОСОБА_6 , 1987 р.н., племінник власника будинку - ОСОБА_3 , 1993 р.н., зареєстрований за вищевказаною адресою з 26.05.2009 року, але не проживає.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З наведеного вище вбачається, що відповідач не проживав в будинку за адресою АДРЕСА_1 більше одного року та судом не здобуто доказів того, що відповідач відсутній з поважних причин чи йому створювались перешкоди у проживанні у вказаному будинку, а також, що між позивачем та відповідачем були будь-які договірні відносини з приводу користування житловим будинком.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, якенабрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть.

Відповідно до п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За таких обставин рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття відповідача його з реєстраційного обліку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог щодо зняття відповідача з реєстрації, слід відмовити, оскільки позивачем вказана вимога належним чином не обґрунтована, не зазначено до кого така вимога заявлена, та хто має здійснити зняття з реєстрації. До органів державної влади з питань зняття відповідача з реєстрації за адресою належного йому будинку позивач не звертався і йому не було відмовлено, а тому його права в цій частині порушені не були.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40грн..

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265,280 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст.150, 156 ч.1 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , 1993р.н.,таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (1993р.н.,АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн..

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (1993р.н.,АДРЕСА_2 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення суду - 09.12.2019 року.

Суддя: