Провадження №2-н/521/417/19
С У Д О В И Й Н А К А З
23 липня 2019 року місто Одеса
Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Поліщук І.О., розглянувши заяву про видачу судового наказу за вимогою Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-10» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та користується усіма комунальними послугами та має право вступити в права власності квартири АДРЕСА_1 , зареєстрована з 08.11.2002 року в багатоквартирному будинку в якому створено ЖБК «Центральний-10». ЖБК «Центральний-10» є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку. Боржник користується наданими ЖБК «Центральний-10» благами, однак оплату за них своєчасно та у повному розмірі не здіснює.
Боржник був належним чином проінформований про наявність заборгованості та необхідності її погасити, але досі заборгованість не погашена.
Власник або наймач житлового приміщення та повнолітні члени його сім`ї, що мешкають разом з ним, зобов`язані своєчасно та у повному обсязі вносити оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно ст. 66-68 Житлового кодексу затвердженого постановою КМУ від 21.01.2006 № 45 зі змінами.
Оскільки, боржник грошове зобов`язання належним чином не виконав, то за період з 01.11.2016р. по 30.06.2019 р. останьому нараховано три відсотки за весь період прострочення у розмірі 704,00 грн. та інфляційні витрати у розмірі 2334,90 грн.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Щодо стягнення з боржника витрат по оплаті юридичних послуг у сумі 2000,00 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України, у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
За змістом ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, віднесені до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Як встановлено ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З огляду на особливість наказного провадження, суд приходить до висновку що грошові кошти, які стягуються за наказом суду, в тому числі і в частині витрат на правничу допомогу мають бути достатньою мірою підтверджені наданими доказами.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), акт приймання-передачі виконаних робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.
Заявником до заяви про видачу судового наказу не надано жодних документів, які підтверджували факт надання юридичних послуг.
На підставі вищевказаного суд вважає, що стягнення витрат з боржника по оплаті юридичних послуг у сумі 2000,00 грн. не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 526 ЦК України, ст.ст. 161-165 ЦПК України, суд -
Заяву про видачу судового наказу за вимогою Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-10» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Згідно зі ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу.
Відповідно до ст.172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Судовий наказ може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років.
Суддя: І.О. Поліщук