КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №362/3824/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області, ухвалене під головуванням судді Ковбеля М.М. 01 жовтня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, та просила ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь:

- на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття;

- на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку.

Вимоги обґрунтовує тим, що 18 лютого 2017 року зареєстрували з відповідачем шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 .

На час подачі позову дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказує, що власного доходу не має.

Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину та її, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі у розмірі 1/7 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 03 липня 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить змінити рішення в частині стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 03 липня 2019 року і до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку, збільшивши аліменти та стягувати їх в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 03 липня 2019 року і до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів на її утримання, безпідставно послався на ту обставину, що відповідач навчається.

Вказує на те, що вона також навчається і плату за навчання вносять її батьки з коштів, які ними отримуються як пенсійні виплати.

Зазначає, що відповідачем не надано доказів про утримання ним своєї матері, яка при цьому володіє трьома земельними ділянками, які здає в оренду та отримує пенсійні виплати.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що рішенням суду не визначалось, що аліменти на утримання дружини мають стягуватися у частці і при цьому не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також вказує, що законодавством не визначено мінімального розміру аліментів на дружину.

Посилається на те, що позивач має неофіційний дохід.

Зазначає, що батько позивача - полковник у відставці, розмір його щомісячної пенсії 10000 грн., має пільги зі сплати комунальних послуг в розмірі 100%, володіє земельною ділянкою, яку здає в оренду. Мати позивача - сержант у відставці, розмір її пенсії 4500 грн., володіє двома квартирами в м.Києві та однією в м.Василькові, які здає в оренду.

Вказує, що навчання позивач закінчує 31 грудня 2019 року.

З урахуванням цих обставин посилається, що позивач належно забезпечена.

Щодо свого майнового стану зазначає, що також навчається; місце роботи знаходиться в іншому населеному пункті і щомісячні витрати на проїзд становлять 3400 грн.; проживає із матір`ю пенсіонером, яка отримує мінімальну пенсію; сплачує комунальні послуги; не ухиляється від сплати аліментів на дитину; має власні побутові потреби.

У зв`язку із цим вказує на фінансову неспроможність сплачувати аліменти на позивача у розмірі, в якому вона просить. Одночасно просить зменшити розмір аліментів на дружину до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу).

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував з підстав, зазначених у відзиві на скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з матір`ю.

Відповідно до даних довідки №439 від 14 червня 2019 року, ОСОБА_2 працює в ТОВ "Епіцентр К" за основним місцем роботи на посаді оператор комп`ютерного набору, загальний розмір заробітної плати за останні 6 місяців становить 73940,37 гривень.

Також судом установлено, що сторони продовжують навчатися, що підтверджується договором про надання освітніх послуг між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та ОСОБА_2 від 16 серпня 2017 року на платній основі (14160 грн. за три роки навчання) та договором про навчання укладеного між Київським національним торгово-економічним університетом та ОСОБА_1 від 10 вересня 2018 року на платній основі (20430 грн. за 1 рік та 4 міс. навчання).

Частково задовольняючи вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини та визначаючи такі в розмірі у розмірі 1/7 частини від всіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд першої інстанції виходив з даних про матеріальний стан сторін.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини сторонами не оскаржується, відтак в цій частині апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення.

Згідно із положеннями статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із стаття 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Розмір утримання, який гарантовано статтею 84 СК України, з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття витрат поточних основоположних життєвих потреб жінки, з якою проживає дитина. Поряд з цим, стаття 84 СК України не встановлює, що таке право є абсолютним, оскільки для визначення розміру такого утримання та можливості його сплати також має братися до уваги спроможність чоловіка надавати матеріальну допомогу матері дитини.

Тобто за змістомчастин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружина, суд першої інстанції вірно виходивз принципу справедливості та розумності, урахував потреби дружини та фінансові можливості відповідача.

Посилання позивача в апеляційній скарзі та відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на достатній рівень матеріального забезпечення батьків сторін, колегією суддів відхиляються, оскільки такі обставини не мають правового значення для вирішення цієї справи.

Окрім того, зважаючи на межі розгляду справи судом апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), колегія суддів зазначає про відсутність підстав для вирішення питання про зменшення розміру аліментів на утримання дружини до 1/8 частини від всіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, про що вказує відповідач у відзиві на апеляційну скаргу.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова