ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2832/19
провадження № 2/753/4387/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

за участі секретаря - Григораш Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Луніна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, визначення участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - Відповідач, ОСОБА_3 ), третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просить зобов`язати ОСОБА_4 не винити йому перешкод у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні сина ОСОБА_5 за наступним графіком: кожної середи з 17.00 до 20.00 без присутності матері; з 17.00 кожної першої та третьої п`ятниці місяця до 18.00 кожної першої та третьої неділі місяця без присутності матері; щорічно по три дні поспіль в період шкільних весняних та осінніх канікул без присутності матері; щорічно по сім днів поспіль в період шкільних зимових канікул без присутності матері; щорічно 21 день поспіль в період шкільних літніх канікул без присутності матері; щорічно 11 лютого з 10.00 до 20.00 без присутності матері.

В обґрунтування позову вказує, що з 14.10.2006 до 24.06.2014 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Від даного шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.06.2014 рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано.

Пояснює, що після розірвання шлюбу відповідач негативно ставиться до його бажання взяти участь у вихованні та спілкуванні з сином, не допускала до зустрічей, з часом перестала брати слухавку коли він телефонував, почала змінювати номер телефону, коли в черговий раз дізнався її новий номер та телефонував до сина.

Зазначає, що всі намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір щодо його участі у вихованні дитини, призводять лише до конфліктів, оскільки ОСОБА_3 перешкоджає йому у вільному спілкуванні з дитиною та взагалі не дає можливості спілкуватися з ним.

Отже, враховуючи все вищевикладене вважає, що вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з сином є законні та обґрунтовані. Окрім того, вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, діти для повного і гармонійного розвитку їх особистості потребують любові і розуміння. Вони мають, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Також звертав увагу на те, що безпосередня його участь у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання його батьківських прав, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Ухвалою від 18.02.2019 року по справі відкрито загальне провадження.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з обставин викладених в ньому та просили задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала. При визначенні участі батька у спілкуванні з дитиною просила врахувати стан здоров`я дитини та визначити час спілкування в присутності матері. Також просила врахувати, що дитина на протязі п`яти років не бачила батька. Відповідач має заборгованість по аліментам і будь-яких додаткових витрат в утриманні дитини не приймає.

Третя особа в судовому засіданні надав суду висновок від 27.06.2019 за № 101-5742/03 про визначення участі ОСОБА_6 у вихованні дитини, ОСОБА_5 та просив його врахувати при прийнятті рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 14.10.2006 до 24.06.2014 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Від даного шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.06.2014 рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано.

Дитина проживає з матір`ю, а позивач окремо.

Судом встановлено, що наразі між позивача та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів участі батька в вихованні та спілкуванні з сином.

Як вбачається з Висновку № 101-5742/03 від 27.06.2019 про визначення участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини, ОСОБА_5 , за наслідками з`ясування обставин ситуації, що склалася рекомендовано визначити способи участі шляхом спілкування з ним у такому порядку:

-перша, третя субота місяця з 12.00 години до 18.00 години у присутності матері з урахуванням режиму дня дитини, стану здоров`я, тощо;

-на наступний день після дня народження сина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року з 15.00 години до 18.00 години без порушення режиму дня дитини.

З метою уникнення конфліктних ситуацій між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 :

-зобов`язати ОСОБА_1 дотримуватись режиму харчування, лікування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини, ОСОБА_3 ;

-зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з сином не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини, ОСОБА_1 .

Враховуючи, що конфліктні відносини сторін призводять до нерозуміння як батьком, так і матір`ю дитини суті рішення органу опіки та піклування та перешкоджають їм діяти виключно в інтересах дитини, наявні підстави для вирішення спору щодо реалізації батьківських прав позивача в судовому порядку.

При вирішенні спору суд керується як положеннями національного сімейного законодавства, які регулюють питання здійснення батьківських прав, так і відповідними нормами міжнародного законодавства.

Так, відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувати вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Так, в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголосив що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В статті 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Згідно ст.157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 стт.159 СК України , якщо той із батьків, з яким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Як встановлено з наявних в матеріалах справи і досліджених судом доказів, сторони в добровільному порядку досягти згоди щодо участі батька в спілкуванні і вихованні сина досягти не можуть.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на неналежне ставлення позивача до виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність інтересу до дитини, негативні моральні якості тощо, проте доказів на підтвердження цих обставин суду не надано, як не надано і заслуговуючих на увагу компрометуючих відомостей про особу позивача.

Наведене дає підстави вважати, що спілкування батька з дитиною не лише не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини, а і буде сприяти цьому, оскільки участь батька у вихованні хлопчика є надзвичайно важливою.

Водночас судом встановлено, що з 2015 року позивач мешкав окремо, у зв`язку з чим спілкування батька з сином було епізодичним.

Відтак зараз хлопчик, якому десять років, не сприймає позивача як батька, а тому проведення часу з батьком, якого давно не бачив та ще і в незнайомій обстановці може завдати шкоди його психічному здоров`ю.

З урахуванням наведеного суд дійшов до переконання, що протягом року зустрічі батька з сином повинні відбуватися лише у присутності матері.

На думку суду таке рішення відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини і в той же час не буде істотно порушувати права позивача на спілкування з сином, оскільки при регулярних зустрічах хлопчик невдовзі звикне до батька і тоді буде можливість вирішити питання його участі у вихованні дитини в інший спосіб.

Так, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 264 ЦПК України встановила, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Аналізуючи встановлені обставини справи, досліджені докази в їх сукупності, враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дитини, та між дитиною і кожним з батьків, вік дитини, аналізуючи висновок органу опіки та піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації, суд доходить до висновку, що на даний час в інтересах дитини слід визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступним чином:

-перша, третя субота місяця з 12.00 години до 18.00 години за попередньою домовленістю між батьками, з урахуванням режиму дня дитини.

-на наступний день після дня народження дитини ОСОБА_5 , а саме 11 ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року з 15.00 години до 18.00 години з урахуванням режиму дня дитини.

Протягом одного року від дня набрання рішенням законної сили батьку з сином спілкуватись у присутності матері ОСОБА_3 .

Суд вважає, що спілкування дитини з батьком в присутності матері протягом року буде відповідати найкращим інтересам дитини в частині виховання, морально-психологічного стану та стану здоров`я.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 7, 19, 121, 141, 142, 150, 151, 152, 153, 155, 157, 158, 159, 171 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, визначення участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступним чином :

-перша, третя субота місяця з 12.00 години до 18.00 години за попередньою домовленістю між батьками, з урахуванням режиму дня дитини.

На наступний день після дня народження дитини ОСОБА_5 , а саме 11 ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року з 15.00 години до 18.00 години з урахуванням режиму дня дитини.

Протягом одного року від дня набрання рішенням законної сили батьку з сином спілкуватись у присутності матері ОСОБА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницкий районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Поввний текст рішення складено 06.12.2019.

Суддя О.Р.Лужецька