22-ц/804/41/19
266/4401/17

Головуючий у 1 інстанції Федотова В.М.
Єдиний унікальний номер 266/4401/17
Номер провадження 22-ц/804/41/19
Доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2019 року м. Маріуполь
Донецький апеляційний суд в складі:
головуючого судді Мальцевої Є.Є.,
суддів Лісового О.О.,
Мироненко І.П.,
секретар Сікора М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2017 року, ухвалене в м. Маріуполі Донецької області та повний текст якого складено 24 листопада 2017 року, у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення спожитої але неврахованої приладом обліку електричної енергії,
ВСТАНОВИВ:
В листопаді 2017 року позивач публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення спожитої але неврахованої приладом обліку електричної енергії.
Позовна заява мотивована тим, що 24 квітня 2017 працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було складено акт № 212605 про порушення відповідачами правил користування електричною енергією в квартирі АДРЕСА_1 у зв`язку з безобліковим споживанням електроенергію шляхом самовільного підключення до електричної мережі за допомогою розетки з прихованою електропроводкою, точка підключення дообліковий автомат в щитовій. Згідно з «Правилами користування електричною енергією» та у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, відповідачам була нарахована вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії у сумі 32 577 грн. 02 коп., яку просили стягнути солідарно з відповідачів разом із судовими витратами у справі в сумі 1 600 грн.
Заочним рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2017 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту але невраховану приладом електричну енергію у сумі 32 577 грн. 02 коп..
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 600 грн.
Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2017 року залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати заочне рішення суду в частині задоволення позовних вимог до нього та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволені позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не з`ясував, хто є власником квартири, в якій виявлено безоблікове споживання електроенергії, та відповідно хто є належним відповідачем у справі. Вказував, що власником квартири АДРЕСА_1 була його мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він проживав у цій квартирі з 12 квітня 2005 року по травень 2011 року, а у червні 2011 року він з дружиною та дитиною переїхав до будинку АДРЕСА_2 , який в подальшому після смерті матері отримав у спадок за заповітом. На підтвердження проживання у вказаному будинку надав відповідні акти. В квартирі АДРЕСА_1 залишився проживати його батько ОСОБА_5 , який у вересні 2017 року потрапив у лікарню з інсультом та після виписки проживає разом із ним у будинку АДРЕСА_2 . Також вказував, що акт ПКЕЕН №212605 від 24 квітня 2017 року підписано ОСОБА_5 , а власником квартири вказана ОСОБА_2 , тобто інформація про нього взагалі відсутня. Акт він не підписував, ознайомлений з ним не був, на комісію його не викликали.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не явились, клопотань до апеляційного суду не надали.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ігнатенко С.В., яка просила скаргу задовольнити, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гуртового М.Б., який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Колодку В.В., яка визнала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ЦПК України).
Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», суд першої інстанції виходив з доведеності факту наявності порушення відповідачами Правил користування електричною енергією для населення.
Проте з таким висновком в повному обсязі погодитися не можна.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із позовом, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» посилалося на те, що 24 квітня 2017 року представниками ПАТ «ДЕТК Донецькобленерго» складено Акт про порушення відповідачами правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН) №212605 та встановлено факт самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника. Споживана електроенергія лічильником не враховувалась.
З акту про порушення ПКЕЕН №212605 від 24 квітня 2017 року вбачається, що представниками Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за участю споживача ОСОБА_5 , який є батьком власника квартири ОСОБА_2 , під час перевірки ПКЕЕН у будинку за адресою: АДРЕСА_3 виявлено порушення, а саме: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, виявити яке представники енергопостачальника під час проведення контрольного огляду не мали можливості. Змонтована розетка з прихованою електропроводкою. При включені навантаження (кондиціонер, телевізор) диск лічильника не обертається. При вимкненні запобіжників напруга в розетці є. Електрична енергія споживається, електролічильником не обліковується. Місто до облікового підключення: у щитовій дообліковий автомат (а.с. 4-5 т.1).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.
Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та ПКЕЕН.
Пунктом 48 ПКЕЕН, який діяв на час складання акту про порушення, передбачено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.
Порядок складання актів про порушення споживачем ПКЕЕН передбачений пунктом 53, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.
Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил № 1357 регламентується розділом 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією (надалі - Методика).
Відповідно до п.п.6 п.3.1 Методики, вона застосовується у разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.
Пунктом 3.3. Методики визначено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення (підпункт б).
Саме з урахуванням положень пп.6 п.3.1 Методики, в якому передбачено відповідальність за самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника було здійснено нарахування спожитої але необлікованої енергії.
Комісія Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» розглянувши акт про порушення (ПКЕЕН) № 212605 від 24 квітня 2017 року, дійшла висновку, що акт складено у відповідності з вимогами п.53 ПКЕЕН, розрахунок суми недонарахованої електроенергії проведено згідно п.3.1 Методики та прийнято рішення щодо проведення нарахування у розмірі 32 577,02 грн за порушення відповідачами ПКЕЕН (а.с. 6 т.1).
В акті споживачами електроенергією зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ..
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначив в якості співвідповідача ОСОБА_1 , проте з матеріалів справи неможливо встановити на якій правовій підставі вказана особа є відповідачем у даній справі. Як пояснила представник позивача колегії суддів, Михалюк А.В. заявляв про свої права на житло, де було встановлено факт безоблікового споживання електроенергії, однак письмових підтверджень таких обставин не надано. З скріншоту особистого рахунку за адресою АДРЕСА_4 , наданого апеляційному суду, неможливо встановити, на підставі яких даних ОСОБА_1 зазначений як володілець житла.
Інформація про відповідача ОСОБА_1 в акті про порушення не зазначена. З актом його не було ознайомлено, він його не підписував та на комісію його не викликали.
З особистого рахунку № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровані в квартирі (а.с. 159 т.1).
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 листопада 2017 року вищевказану квартиру відповідач ОСОБА_2 прийняла у спадок від матері ОСОБА_2 (а.с. 158 т.1).
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником 1/1 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 .. Дата державної реєстрації права власності 14 листопада 2017 року (а.с. 140 т. 1).
Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).
Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Таким чином, власник квартири, в якій виявлено безоблікове споживання електроенергії, має обов`язок перед позивачем, зокрема, своєчасно сплачувати послуги, дотримуватися правил користування електричної енергії, нести відповідальність за порушення встановлених правил.
Участь інших осіб, які проживають у житловому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед власником.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року апеляційне провадження по справі було зупинено до набрання законної сили рішення в цивільній справі № 263/9028/17 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання незаконним рішення комісії, звільнення від сплати недонарахованої електричної енергії, яка розглядалася Жовтневим районним судом м. Маріуполя.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року у справі 263/9028/17 відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання незаконним рішення постачальника, оформленого протоколом Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 17.05.2017 року за №1065 стосовно нарахування недорахованої електроенергії та про звільнення від сплати недорахованої електроенергії у розмірі 32 577,02 гривень. 22 липня 2019 року вказане рішення суду набрало законної сили (а.с.36-38 т. 2). Ухвалюючи вказане рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом на квартиру, в якій виявлено безоблікове споживання електроенергії, при цьому, саме за її заявою від 12 липня 2016 року нотаріальною конторою відкрита спадкова справа та з часу відкриття спадщини вона володіє та користується спадковим майном. Факт наявності підключення до електромережі з порушенням схеми є встановленим і позивачем не оспорюється. Невизнання вини в допущеному порушенні та неукладення позивачкою договору на постачання електроенергії не є підставами для визнання незаконними дій відповідача щодо винесення рішення про нарахування суми необлікованої електроенергії, оскільки, відповідно до ч.4 ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує та власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, окрім того, позивач фактично користується електроенергією, від наданих послуг не відмовилась. У зв`язку з цим суд дійшов до висновку, що енергопостачальник обґрунтовано здійснив нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі акту, а відповідно рішення відповідача, оформленого протоколом не є незаконним, в зв`язку з чим позовні вимоги про визнання незаконним рішення комісії, звільнення від сплати недорахованої електричної енергії, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю, оскільки сума заборгованості стягнута з відповідачів солідарно, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості за спожиту але невраховану приладом електричну енергію у сумі 32 577 грн. 02 коп. та витрат на оплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1600 гривень.

Колегія суддів не може погодитися із доводами представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гуртового М.Б. про те, що рішення суду є незаконним і щодо його довірительки, оскільки вона не була власником приміщення на час складання акту про порушення Правил КЕЕН, і тому підлягає скасуванню. Вказував, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Однак згідно з положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідач ОСОБА_2 рішення не оскаржувала, тому колегія суддів не переглядає рішення в частині підстав стягнення з неї заборгованості.

У зв`язку із тим, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає задоволенню з ухвалою нового рішення про відмову в позовних вимогах до нього про стягнення заборгованості, витрати за оплату судового збору за апеляційне оскарження рішення необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2017 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення спожитої але неврахованої приладом обліку електричної енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту але невраховану приладом електричну енергію у сумі 32 577 (тридцять дві тисячі п`ятсот сімдесят сім) гривень 02 коп. та витрати на оплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення спожитої але неврахованої приладом обліку електричної енергії відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2019 року.

Судді Є.Є.Мальцева

О.О.Лісовий

І.П.Мироненко