Провадження №: 4-с/755/227/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чубакова Марина Володимирівна на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чубакова Марина Володимирівна на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до заявлених вимог, заявник просить суд: визнати незаконної бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чубакової Марини Володимирівни в частині не зняття нею арешту з майна боржника ОСОБА_1 та виключення відомостей про арешт щодо нього з Єдиного Реєстру боржників та зобов`язати зняти арешт та виключити відомості про арешт з Єдиного Реєстру боржників.

Заявлені вимоги скаржника обгрунтовані тим, що на виконанні у Подільському МВДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження, в АСВП № 46777284, по примусовому виконанню виконавчого листа № 755/28864/14-ц від 21.12.2014 року виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсонбанк» боргу у сумі 1098393,79 гри. В межах даного виконавчого провадження Державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.07.2015 року. В зв`язку з виплатою всієї суми боргу та розрахунком боржника зі стягувачем ПАТ «Укрсонбанк» з боку останнього була подана заява про повернення виконавчого листа та постановою державного виконавця даний виконавчий лист було повернуто стягувачу. Однак в порушення вимог ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець повертаючи виконавчий лист не вирішив питання про зняття арешту з майна боржника.та виключення відомостей про арешт з Єдиного Реєстру боржників.

Представник скаржника в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. До початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця та заінтересованої особи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Подільському МВДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження, в АСВП № 46777284, по примусовому виконанню виконавчого листа № 755/28864/14-ц від 21.12.2014 року виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсонбанк» боргу у сумі 1098393,79 гри.

На підставі сі. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» (редакція закону від 21.04.1999 року №606-XIV) 02.03.2015 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлена сторонам.

09.03.2015 року винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 109839,38 грн.

14 липня 2015 року Державниим виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Баланюк М.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

15.05.2018 року на адресу Подільського МВДВС 1 ТУЮ в Одеській області надійшов лист від стягувала щодо повернення виконавчого документа без подальшого виконання, на підставі п 1 ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження».

16.05.2018 .року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану без подальшого виконання на підставі п. І ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відтак ч. 3 даної статті передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Звертаючись у суд зі скаргою, заявник посилається на ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв"язку з закінченням виконавчого провадження.

При цьому, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанови про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Судом встановлено, що державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чубаковою Мариною Володимирівною під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.05.2018 року у виконавчому провадженні № 46777284, арешт з майна боржника ОСОБА_1 не знятий, крім того державним виконавцем не знято арешт з майна ОСОБА_1 за заявою стягувача у зв`язку з повним виконанням боргу перед стягувачем.

Відповідно до ч. 7 п. 4 стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпеченого і інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованихКонституцією України та законами України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чубакова Марина Володимирівна на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби підлягають задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чубакова Марина Володимирівна на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чубакової Марини Володимирівни, в частині не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 та виключення відомостей про арешт щодо нього з Єдиного Реєстру боржників під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.05.2018 року у виконавчому провадженні № 46777284.

Зобов`язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чубакову Марину Володимирівну вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 46777284.

Ухвала може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя