ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/348/18

Головуючий у першій інстанції - Демченко Л. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1496/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, Управління Державної казначейської служби України у Бобровицькому районі Чернігівської області, Ніжинська місцева прокуратура Чернігівської області,

особа, яка подала скаргу: ОСОБА_1 ,

оскаржується рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Управління Державної казначейської служби України у Бобровицькому районі Чернігівської області, Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області,

прізвище судді: Демченко Л. М.; місце ухвалення рішення: м. Бобровиця;

УСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач послався на те, що працівниками Бобровицького ВП ГУНП України в Чернігівській області 20.12.2015 року було скоєно незаконне заволодіння автомобілем ДЕУ Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є він. 05.10.2017 року він виявив механічні пошкодження автомобіля, які були відсутні на момент незаконного вилучення автомобіля та які не були зафіксовані в протоколі огляду автомобіля. Незаконними та протиправними діями Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яку він просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не встановив в повній мірі наявність обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги. Вказував, що судом першої інстанції закрито підготовче провадження у справі за його відсутності, що унеможливило виклик свідків для дачі показань, які мають важливе значення для повного і всебічного встановлення обставин. Зазначав, що судом не було надано взагалі оцінки протоколу огляду автомобіля від 20.12.2015 року та безпідставно не взято до уваги висновок експерта, не вжито заходів щодо його допиту в судовому засіданні з приводу обставин даної справи, які йому стали відомі під час проведення експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Чернігівській області просило її відхилити. Вказувало, що ОСОБА_1 не подано належних та допустимих доказів заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди працівниками Національної поліції, не наведено мотивів, обґрунтування розміру та підстав, які призвели до виникнення у позивача душевних страждань через незаконні дії або бездіяльність правоохоронних органів.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті.

Судом у справі встановлено, що в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, 20.12.2015 року слідчим Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області Красулею Н . М. було проведено огляд автомобіля ДЕУ Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , належного позивачеві, що підтверджується протоколом огляду місця події (а.с. 21-24 том 1).

З даного протоколу встановлено, що транспортний засіб на момент огляду мав механічні пошкодження. Вилучений автомобіль було поміщено на штрафмайданчик Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та засуджений до 3 (трьох) років позбавлення волі, одночасно було скасовано арешт, накладений на автомобіль (а.с.5-17 том 1).

Позиція позивача полягала у тому, що 20.12.2015 року представниками поліції було скоєне незаконне заволодіння його автомобілем, під час огляду якого 05.10.2017 року ним було виявлено механічні пошкодження автомобіля, які були відсутні на момент його вилучення працівниками поліції та не відображені у протоколі огляду транспортного засобу.

У зв`язку із зверненням ОСОБА_1 до суду з цивільним позовом, ГУНП в Чернігівській області було проведено службове розслідування щодо можливого вчинення неправомірних дій поліцейськими Бобровицького ВП ГУНП України в Чернігівській області.

З поданого ГУНП в Чернігівській області висновку службового розслідування від 14.06.2019 року вбачається, що пошкодження автомобіля утворилися 20.12.2015 року, коли ОСОБА_1 , не зупинившись на законну вимогу поліцейського, намагаючись втекти, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з парканом. Порушень в діях працівників Бобровицького ВП встановлено при цьому не було (а.с.233-236 том 1).

Також відповідачем були подані фототаблиці, виконані до огляду місця події від 20.12.2015 року, з яких видно, що на момент огляду автомобіль ДЕУ Ланос д.н.з. НОМЕР_1 мав технічні пошкодження (а.с. 218-221 том 1).

Автомобіль позивача було арештовано та вилучено в ході проведення досудового розслідування кримінальної справи, при цьому зазначені процесуальні дії не було визнано неправомірними. Крім того, процедуру вилучення та передачі автомобіля на штрафмайданчик позивачем також не було оскаржено.

Аналізуючи докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем у даній справі не було подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт заподіяння матеріальної шкоди незаконними діями працівників Бобровицького ВП ГУНП України в Чернігівській області, через що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що судом першої інстанції було закрито підготовче засідання за його відсутності, що унеможливило виклик свідків зі сторони позивача для дачі показань, які мають важливе значення для повного і всебічного встановлення обставин, не ґрунтуються на матеріалах справи та положеннях процесуального закону.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що підготовче засідання у суді першої інстанції у даній справі тривало з 27.11.2018 року (а.с. 130-138, том 1) по 24 червня 2019 року (а.с.251, том1), складалось з декількох судових засідань, участь у яких приймав позивач і всі клопотання, які він мав намір заявити ним були заявлені. Безпосередньо 27.11.2018 року ОСОБА_1 були заявлені клопотання про виклик в судове засідання працівника Бобровицького ВП Бурдека С.П., та про призначення експертизи, на питання суду ним було здійснено уточнення про відсутність інших клопотань (а.с.136,137,том 1). Жодних клопотань про виклик інших свідків ним заявлено не було. Його посилання на порушення його процесуальних прав під час закриття підготовчого засідання не можна визнати підставними, оскільки його рішення про неприбуття в засідання суду 24.06.2019 року, за матеріалами справи, не було викликано поважними причинами, а тривалість періоду проведення підготовчого засідання свідчить про наявність у позивача достатніх можливостей використання всіх процесуальних заходів підготовки до участі в судовому засіданні.

Окрім того, положеннями ст.. 222 ЦПК України передбачено, що навіть на початку судового засідання суд розглядає заяви та клопотання, які з поважних причин учасниками справи не були заявлені у підготовчому провадженні, однак таких клопотань позивачем також заявлено не було.

Відтак, твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його процесуальних прав не заслуговують на увагу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не викликав в судове засідання експерта та не взяв до уваги його висновок від 21 березня 2019 року про вартість відновлюваного ремонту автомобіля, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, суд дійшов вірного висновку про те, що висновок експерта не має правового значення для вирішення спору через те, що позивачем не було подано належних, допустимих та достовірних доказів про завдання працівниками поліції йому майнової та моральної шкоди.

Призначення експертизи для визначення розміру майнової шкоди, завданої майну позивача, судом було здійснено за клопотанням позивача під час першого засідання у підготовчому провадженні, однак через те, що в ході розгляду справи ОСОБА_1 так і не було доведено, згідно з приписами ст.. 81 ЦПК України, вчинення відповідачами неправомірних дій, що безпосередньо призвели до заподіяння такої шкоди, у задоволенні позовних вимог судом було відмовлено, відповідно не було взято до уваги експертні висновки про вартість ремонту автомобіля.

Згідно ч. 5 ст. 102 ЦПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку, втім, зважаючи на те, жодної необхідності у заслуховуванні усних пояснень експерта у суду не виникло з огляду на вищевказані обставини, довід апеляційної скарги відносно невчинення судом такої процесуальної дії не ґрунтується на положеннях закону та обставинах справи.

Посилання на те, що судом не було взято до уваги протокол огляду автомобіля від 20.12.2015 року не відповідає матеріалам справи, оскільки оцінку зазначеному доказу судом першої інстанції було надано у судовому рішенні.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у належному обсязі з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, а докази піддані належній правовій оцінці.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду щодо суті спору, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 315, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: