Справа №403/250/19
Провадження №2/403/157/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Дорошенко В.В.

з участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Білошицького М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільського господарського підприємства «Агролан» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та повернення власнику земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду позов до приватного сільськогосподарського підприємства «Агролан» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та повернення власнику земельної ділянки. Позовні вимоги мотивуються тим, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.ч.1-5 та ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.3 ст.203 ЦК України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача (адвокат) Поліщук Юлія Романівна настоюють на позовних вимогах до приватного сільськогосподарського підприємства «Агролан» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та про повернення власнику земельної ділянки, так як ч.ч.1-5 та ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відповідачем ПСП «Агролан» не дотримано процедури і строків передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі» для реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі, а отже додаткова угода до договору оренди землі підлягає визнанню недійсною, а земельна ділянка поверненню власнику.

У судовому засіданні представник відповідача ПСП «Агролан» (засновник та директор) Білошицький Микола Анатолійович не визнає в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та повернення власнику земельної ділянки, так як орендодавець ОСОБА_1 підписав Додаткову угоду від 23 січня 2017 року до основного договору оренди землі від 21 листопада 2011 року, у п.2 якої передбачено продовження терміну дії договору оренди землі з п`яти років на десять років з моменту закінчення терміну дії основного договору. Сторонами не укладався договір про поновлення договору оренди землі.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 23 січня 2017 року не була присутня при підписанні ОСОБА_1 додаткової угоди до договору оренди землі, яка укладена ОСОБА_1 з ПСП «Агролан», так як перебувала у лікарні на стаціонарному лікуванні. Через деякий час ОСОБА_1 її було повідомлено, що директор ПСП «Агролан» Білошицький ОСОБА_4 скористався його поганим зором та ввів його в оману, внаслідок чого підписав додаткову угоду до договору оренди землі. Директор ПСП «Агролан» Білошицький Микола ОСОБА_5 передав на вимогу ОСОБА_1 примірник додаткової угоди до договору оренди землі у серпні 2019 року.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що у січні 2017 року не була присутня при підписанні ОСОБА_1 додаткової угоди до договору оренди землі, яка укладена ОСОБА_1 з ПСП «Агролан». На її запитання директор ПСП «Агролан» Білошицький ОСОБА_4 визнав, що ОСОБА_1 внаслідок обману підписав додаткову угоду до договору оренди землі. Директор ПСП «Агролан» Білошицький Микола ОСОБА_5 передав на вимогу ОСОБА_1 примірник додаткової угоди до договору оренди землі у серпні 2019 року.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що у січні 2017 року був присутній при підписанні ОСОБА_1 угоди до договору оренди землі, яка укладена ОСОБА_1 з ПСП «Агролан». Про зазначені обставини зрозумів із розмови між ОСОБА_1 та директором ПСП «Агролан» ОСОБА_8 щодо умов угоди до договору оренди землі. Під час підписання ОСОБА_1 угоди до договору оренди землі мав розмову з його дружиною ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що у січні 2017 року не був присутній при підписанні ОСОБА_1 угоди до договору оренди землі, яка укладена ОСОБА_1 з ПСП «Агролан». Як працівнику ПСП «Агролан» відомо, що ОСОБА_1 перебував у договірних зобов`язаннях з ПСП «Агролан» за договором оренди землі.

Заслухавши учасників справи, свідків, ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2019 року уцивільній справі: номер провадження: 2/403/157/19; номер справи: 403/250/19; за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства "Агролан" про визнання недійсними додаткових угод до договорів оренди землі, роз`єднано позовні вимоги у самостійне провадження та виділено позовну вимогу про визнання недійсною додаткову угоду від 23 січня 2017 року до договору оренди землі від 21 листопада 2011 року, державна реєстрація 02 березня 2012 року за №0990, в самостійне провадження. У разі роз`єднання позовів у цивільній справі у самостійні провадження нова справа реєструється як така, що надійшла до суду в день постановлення ухвали суду. Їй присвоюється новий номер у порядку черговості відповідної обліково-статистичної реєстрації.

Частиною 2 ст.13 Конституції України встановлено, що кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України «Про оренду землі»).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч.1 ст.93 ЗК України).

Частиною 3 ст. 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі» (ст.792 ЦК України). Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюються за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 7.2365 га, в тому числі рілля 7.2365 га, кадастровий номер: :02:001:0055, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області.

За договором оренди землі від 21 листопада 2011 року орендодавцем ОСОБА_1 передано орендарю приватному сільськогосподарському підприємству «Агролан», відповідно до п.п. 1-17 цього договору, на п`ять років в користування земельну ділянку площею 7.2365 га, в тому числі рілля 7.2365 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області; об`єктом права оренди землі між сторонами є земельна ділянка площею 7.2365 га, кадастровий номер: :02:001:0055; орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік. Договір оренди землі підписаний його сторонами. Державну реєстрацію договору оренди землі проведено 02 березня 2012 року у відділі Держкомзему у Устинівському районі за №01007. Відповідно до акта прийому-передачі від 21 листопада 2011 року року, орендодавцем ОСОБА_1 передано, а представником орендаря ПСП «Агролан» ОСОБА_8 прийнято в користування земельну ділянку площею 7. 2365 га, в тому числі рілля 7. 2365 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області. Предметом спірних правовідносин між сторонами за договором оренди землі є земельна ділянка площею 7.2365 га, кадастровий номер: :02:001:0055, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду». Відповідно до ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа - повідомлення про поновлення договору оренди орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідністю) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, для застосування ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновлення строку договору оренди.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.ч.1-5 та ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Ці положення ст.33 Закону України «Про оренду землі» узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України.

Частинами 8,9 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1,3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.п.1,2 Додаткової угоди від 23 січня 2017 року до договору оренди землі від 21 листопада 2011 року зареєстрованого у ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» 02 березня 2012 року за №01007 зазначено: В оренду передається земельна ділянка площею 7.2365 га, в тому числі рілля 7.2365 га, кадастровий номер: :02:001:0055; До пункту 8 розділу «Строк дії договору» внести зміни, а саме: «продовжити термін дії договору оренди землі на 10 (десять) років з моменту закінчення терміну дії основного договору. Інші умови договору до яких не внесено зміни, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, державним реєстратором Устинівської селищної ради Кіровоградської області 15 лютого 2017 року проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 7.2365 га, в тому числі рілля - 7.2365 га, кадастровий номер: :02:001:0055, між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПСП «Агролан», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області, власник ОСОБА_1 , строк дії договору оренди землі: 5 (п`ять) років, продовжено термін дії договору оренди землі на десять років з моменту закінчення терміну дії основного договору, з правом пролонгації. На підставі письмових матеріалів справи встановлено, що орендодавець ОСОБА_1 підписав Додаткову угоду від 23 січня 2017 року до договору оренди землі від 21 листопада 2011 року, державна реєстрація 02 березня 2012 року у ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» за №01007. Відповідно до п.2 цієї додаткової угоди передбачено продовження терміну дії договору оренди землі з п`яти років на десять років з моменту закінчення терміну дії основного договору. Частиною 1 ст.30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. У п.37 договору оренди між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем приватним сільськогосподарським підприємством «Агролан» землі від 21 листопада 2011 року, державна реєстрація 02 березня 2012 року у відділі Держкомзему у Устинівському районі за №01007 зазначено: зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Таким чином, на підставі письмових документів встановлено, що орендодавець фактично погодився з продовженням терміну дії договору оренди землі на десять років з моменту закінчення терміну дії основного договору, у нього відсутні заперечення щодо неналежного виконання орендарем своїх зобов`язань за договором оренди. Згідно ч.ч.1-2 ст.ст.651, 652 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тим ж сторонами (новація). Отже, новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання. Таким чином, підстави для визнання недійсним договору оренди відсутні, оскільки в період його дії, сторони мали право укласти угоду про зміну умов первісного зобов`язання новим зобов`язанням, сторонами було досягнуто згоди щодо цих істотних умов договору, внаслідок чого відбулась новація у зобов`язанні. Встановлені обставини не можуть бути підставою для визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним у порядку, передбаченому ст.ст.203, 215 ЦК України. При встановлених обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агролан» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та повернення власнику земельної ділянки задоволенню не підлягають. На підставі довідки до акта медико-соціальної експертної комісії, ОСОБА_1 має інвалідність другої групи загального захворювання по зору, безтерміново. Пунктом 8 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у повному обсязі у позовних вимогах.

Відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агролан» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та про повернення власнику земельної ділянки. Судові витрати у справі компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не був вручений у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області І. А. Годованець