Справа № 594/62/19
20 березня 2019 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Кушнір Т.І.
позивача ОСОБА_1
представника позивача адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 у січні 2019 року звернувся в суд з позовом, у якому просить визнати відповідачок ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у домоволодінні, розташованому по вул.С.Бандери,137а в м.Борщеві Тернопільської області, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_3 це його колишня дружина, а ОСОБА_4- дочка, які з 28 серпня 2010 року зареєстровані у належному йому на праві власності домоволодінні, однак, ніколи в ньому не проживали і на даний час не проживають. Факт реєстрації відповідачів у належному йому домоволодінні створює перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном.
Позивач та представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Судові витрати, понесені на сплату судового збору просять покласти на позивача.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, викликалися шляхом направлення судової повістки разом з копіями документів рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, які повернулося з відміткою про відсутність адресатів за місцем проживання.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів.
Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28570901 від 24 жовтня 2014 року позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою м.Борщів, вул.С.Бандери,137а. Підставою виникнення права власності на вказану квартиру є договір дарування серія та номер:468, виданий 24 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_6
Згідно даних будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у домоволодінні №137А по вул.Степана Бандери, м.Борщів, у даному домоволодінні значаться зареєстрованими відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 28 серпня 2010 року.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), що проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим житлом.
Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу позов задоволено, шлюб, зареєстрований Борщівським райвідділом ЗАГС 09 листопада 1985 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

За даними довідки Борщівської міської ради від 14 січня 2019 року №88 та акту обстеження житлових умов заявника ОСОБА_1 від 14 січня 2019 року, колишня дружина ОСОБА_3 дочка ОСОБА_4 значаться зареєстрованими у домоволодінні №137А по вул.Степана Бандери м.Борщів Тернопільської області з 2010 року, проте не проживають в домоволодінні.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що проживають по сусідству з позивачем ОСОБА_1 в м.Борщеві по вул.Ст.Бандери,137А та не бачили відповідачів в даному домоволодінні з 2010 року.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, відзиву проти позову не подали.

У судовому засіданні не здобуто доказів, які давали б суду підстави вважати поважними причини відсутності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні по місцю постійного проживання понад один рік без поважних причин, а тому позов підлягає до задоволення і відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у домоволодінні №137-а по вул.Ст.Бандери в м.Борщів Тернопільської області, що належить позивачу ОСОБА_1

На підставі ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ст.319, 321, 383, ч.1 ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ч.4 ст.64, ч.ч.1,4 ст. 156 ЖК УРСР та керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279,280, п.15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати такою, що втратила право на користування житлом у домоволодінні №137-а по вул.Ст.Бандери в м.Борщів Тернопільської області, що належить ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати такою, що втратила право на користування житлом у домоволодінні №137-а по вул.Ст.Бандери в м.Борщів Тернопільської області, що належить ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачами може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення через Борщівський районний суд до Тернопільського апеляційного суду.

Повне рішення складено 29 березня 2019 року.

Головуючий