Справа № 214/7342/17
2/214/680/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 січня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Джемерчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної у ДТП, третя особа Страхова компанія «ОМЕГА», -
Крім того, між позивачем та ОСОБА_4 10.04.2017 року було укладено усний договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до якого ОСОБА_4 надав позивачеві завдаток за покупку автомобіля марки «AUDI А6», номерний знак НОМЕР_1, у розмірі 300 доларів США, та 26.04.2017 року мав віддати решту суми, а саме 4200 доларів США. Однак, у звязку з тим, що автомобіль марки «AUDI А6», номерний знак НОМЕР_1, не відповідав технічному стану через отримані пошкодження, позивачеві довелось повернути кошти, отримані у якості завдатку та договір було розірвано. Таким чином позивач втратив можливість придбати автомобіль марки «КІА СЕЕD», номерний знак НОМЕР_3, який згідно усного договору між позивачем та ОСОБА_5 був укладений 17.04.2017 року, та відповідно до якого позивач надав завдаток у розмірі 300 доларів США. Так, для придбання автомобіля марки «КІА СЕЕD», позивачеві необхідні були кошті, які він розраховував отримати від продажу автомобіля марки «AUDI А6». Оскільки у позивача не було необхідної суми для купівлі автомобіля марки «КІА СЕЕD», він втратив завдаток, який він надав ОСОБА_6 у розмірі 300 доларів США, чим позивачу було також завдано майнової шкоди.
Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.
Представник третьої особи також до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, заяв не надав.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 належить автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.8).
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.2017 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.04.2017 року, яка трапилась за його вини та внаслідок якої був пошкоджений, зокрема, автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9).
Згідно інформації із сайту МТСБУ, транспортний засіб «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_2, застраховано у АСК «ОМЕГА», поліс серія АЕ №8471295 (а.с.15).
Згідно розписки від 10.04.2017 року, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 300 доларів США у якості завдатку за продаж належного йому автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.12,14).
Відповідно до розписок від 17.04.2017 року, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_1 300 доларів США у якості завдатку за покупку автомобіля марки «КІА СЕЕD», реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.10,11).
Відповідно до розписки від 25.04.2017 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 сплачений ним завдаток у розмірі 300 доларів США у звязку із неможливістю купівлі-продажу автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1, через отримані ним ушкодження внаслідок ДТП (а.с.13).
Вартість вищевказаного дослідження складає 1200 грн., що підтверджується відповідною квитанцією №040226 (а.с.29).
Згідно розрахункової квитанції №016011, ОСОБА_1 сплатив вартість соціально-психологічного дослідження, яка складає 2000 грн. (а.с.41).
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами статті 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування тільки якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої особою, що застрахувала свою цивільну відповідальність, шкоди, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Положення зазначеної статті кореспондується із п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1200 грн. витрат на оплату послуг експерта автотоварознавця, то в цій частині позов підлягає задоволенню, в розумінні положень ст.ст. 1166, 1187 ЦК України.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пункт 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд погоджується із доводами позивача, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, він зазнав страждання та стрес. Крім того, втративши можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом, позивач змушений був витрачати час та кошти для пересування на роботу, на поїздки на СТО, до страхової компанії, експертів, до інших органів з метою визначення вартості відновлювальних робіт, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сімю та роботу.
Враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача, у розмірі 2000 грн.
Щодо решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг спеціаліста психолога у розмірі 2000 грн. та 300 доларів США втраченого завдатку, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такі витрати не є матеріальною шкодою у розумінні статей 1166, 1187 ЦК України.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 571 ЦК України, у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 344 грн. 30 коп. (а.с.1,2).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) судовий збір у розмірі 344 грн. 30 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.