№ 207/2726/19
№ 2/207/1462/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Тюлюнової В.Г.

при секретарі: Куцевол Л.В.

за участі:

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якій з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3900,00 (три тисячі дев`ятсот) грн., щомісячно, на її користь, на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на період його навчання в Університеті державної фіскальної служби України, починаючи стягнення з 21.08.2019 року (день повноліття сина) і до ІНФОРМАЦІЯ_2 (момент закінчення сином навчання).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 18.09.1999 року по 07.11.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), батьком якого є відповідач. ОСОБА_4 навчається на ІІ курсі першого (бакалаврського) рівня, за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування», денної форми навчання в Університеті державної фіскальної служби України. Також позивачка повідомила, що у зв`язку з навчанням в місті Ірпінь, їх син ОСОБА_4 , змушений орендувати житло та сплачувати щомісячну орендну плату в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень. ОСОБА_4 не працює, проживає в орендованій квартирі за місцем навчання і знаходиться на повному утриманні матері, якій складно самостійно забезпечувати нормальний розвиток повнолітнього сина, у зв`язку з чим дитина потребує матеріальної допомоги. Посилається на те, що ОСОБА_3 весь цей час, з моменту розірвання шлюбу, сплачував аліменти на сина, а оскільки його обов`язок щодо сплати аліментів закінчується з моменту повноліття сина ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), тому ОСОБА_1 змушена була звернутися з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд, стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 21.08.2019 року (день повноліття сина) і до ІНФОРМАЦІЯ_2 (момент закінчення сином навчання), обґрунтовуючи саме такий розмір аліментів тим, що до повноліття сина ОСОБА_3 мав змогу сплачувати аліменти саме в такому розмірі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, представник ОСОБА_2 та позивач не заперечували проти розгляду справи за його відсутністю.

Представник Відповідача, адвокат Пипа А.О., надала суду відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив та в судовому засіданні пояснила, що відповідач позов визнає частково, оскільки не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позовних вимогах ОСОБА_1 у зв`язку з: наявністю в нього на утриманні дружини - ОСОБА_5 , малолітньої дитини - доньки ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яка навчається в І-му класі НВК «Гімназія №11»; наявністю на утриманні батьків - пенсіонерів: ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), які через похилий вік та стан здоров`я потребують постійної уваги та допомоги, у тому числі матеріальної; відсутністю власного житла, отже ОСОБА_3 вимушений з сім`єю проживати на орендованій квартирі, за яку сплачує комунальні послуги в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень; наявністю кредитних боргових зобов`язань та просила суд призначити до стягнення аліменти на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісяця, до моменту закінчення ним навчання.

Третя особа у справі - ОСОБА_4 , надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі. Просив їх задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази по справі, з урахуванням принципів цивільного судочинства, верховенства права, диспозитивності та змагальності сторін, оцінюючи достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка з 18.09.1999 року по 07.11.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується Свідоцтвом про народження, в якому відповідач зазначений батьком дитини. Позивачка, ОСОБА_1 , не працює. ОСОБА_4 навчається на ІІ курсі першого (бакалаврського) рівня, за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування», денної форми навчання в Університеті державної фіскальної служби України, що підтверджується довідкою, виданою вказаним навчальним закладом та студентським квитком серії НОМЕР_4, що внесений до Реєстру студентських (учнівських) квитків в Єдиній державній електронній базі з питань освіти. ОСОБА_4 навчається в вищому закладі за рахунок бюджетних коштів та отримує стипендію, що підтверджено позивачкою в судовому засіданні. ОСОБА_4 , орендує житло та сплачує щомісячну орендну плату в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, що підтверджується Договором суборенди нерухомого майна та квитанціями про сплату. Протягом судового розгляду позивачка ОСОБА_1 неодноразово уточнювала позовні вимоги, як в письмовій формі, подавши відповідні заяви, так і у судовому засіданні, яке відбулося 28.11.2019 року та просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина, в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 21.08.2019 року (день повноліття сина) і до ІНФОРМАЦІЯ_2 (момент закінчення сином навчання), мотивуючи тим, що ОСОБА_3 сплачував аліменти на сина до виповнення ним віку повноліття в середньому 3900 гривень щомісячно, тому і надалі повинен сплачувати аліменти в такому ж розмірі до закінчення дитиною навчання.

Відповідач не відмовляється добровільно надавати допомогу сину, який продовжує навчання, але тільки у посильному для нього розмірі, а саме: в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісяця, до моменту закінчення сином навчання. Також судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб; на його утриманні перебуває малолітня дитина - донька ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яка навчається в І-му класі НВК «Гімназія №11», що підтверджується Свідоцтвом про народження та Довідкою з шкільного навчального закладу; має батьків - пенсіонерів: ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), які через похилий вік та стан здоров`я потребують постійної уваги та допомоги, у тому числі матеріальної. Відповідач з сім`єю проживають в орендованій квартирі, за яку сплачує комунальні послуги, що підтверджується Договором позички; має кредитні боргові зобов`язання, що підтверджуються Виписками з банківських рахунків.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб: а) їм виповнилося 18 років; б) вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину з одного із батьків, суд, повинен взяти до уваги можливість надання утримання і другим із батьків, врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, інших дітей чи працездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України).

Враховуючи викладені обставини, а також потреби людини у їжі, одязі, необхідності нести витрати на проїзд, придбання приладдя для навчання, неможливість сина сторін працювати у зв`язку із навчанням на денній формі навчання, суд прийшов до висновку, що син сторін потребує матеріальної допомоги.

Встановлено, що повнолітній син, ОСОБА_4 , навчається на ІІ курсі Університету державної фіскальної служби України м. Ірпінь, за спеціалізацією 072 «Фінанси, банківська справа та страхування», на денній формі навчання, а тому потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, який має на утриманні дружину та малолітню дитину, батьків, похилого віку, які потребують догляду та допомоги, враховуючи обов"язок обох батьків щодо утримання повнолітньох дитини, яка продовжує навчання та розмір прожиткового мінімума встановлений на працездатну особу, приходить до висновку щодо можливості стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 21.08.2019 року (день повноліття сина) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (момент закінчення навчання сином в Університеті державної фіскальної служби України м. Ірпінь).

Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Крім того суд зазначає на недоведеність Позивачем можливості відповідача на даний час надавати матеріальну допомогу на утримання сина у заявленому у позові розмірі.

Таким чином, суд, враховуючи всі обставини справи та надані сторонами докази, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. на користь держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.182, 199-201 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 «про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання» - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300, 00 (одна тисяча триста) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи стягнення з 21.08.2019 року (день повноліття сина) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (момент закінчення навчання сином в Університеті державної фіскальної служби України м. Ірпінь).

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення в частині суми місячного платежу аліментів допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 суму судового збору у розмірі 768,40 грн. на користь держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії рішення

Головуючий суддя В.Г. Тюлюнова