РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Рівне

Справа № 571/405/19

Провадження № 22-ц/4815/1503/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Боймиструка С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області в складі судді Комзюк А.Ф. від 23 вересня 2019 року, проголошене в 17 год. 32 хв. в смт. Рокитне, дата складання повного судового рішення 26 вересня 2019року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позов мотивує тим, що 19 вересня 1997 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2017 року. В шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що рішенням Рокитнівського районного суду від 7 серпня 2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 20 квітня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Однак, з моменту присудження аліментів за рахунок зростання індексу інфляції зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки та інше. Відповідач є здоровим, має високі доходи, оскільки у власності має спеціальне обладнання для виготовлення меблів та автомобіль марки « MERSEDES 611» д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, у 2018 році ОСОБА_2 придбав в СГПП "Рокитне" будівлю їдальні, а також у його власності перебуває земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в с. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області.

Вважає, що відповідач має можливість і зобов`язаний надавати допомогу на утримання дітей в такому розмірі, який забезпечить їм рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2019 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що з урахуванням обставин справи та обов`язку позивача по утриманню дітей, наявні підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються на утримання ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , 2006 року народження, та ОСОБА_5 , 2013 року народження, та визначення їх у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що цілком забезпечить подальше їх утримання та виховання.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , якому ІНФОРМАЦІЯ_4 виповнилося повних 18 років.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на необґрунтованість рішення суду через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Вказує, що суд неповно з`ясував майновий стан відповідача, зокрема, що у його власності перебуває земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в с. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, спеціальне обладнання, яке використовується ним для виготовлення меблів, а також автомобіль марки «MERSEDES 611» д.н.з. НОМЕР_1 , який він використовує для доставки меблів, однак був переоформлений на його брата з метою уникнення поділу майна подружжя.

Звертає увагу, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі лише 50% прожиткового мінімуму є недостатнім, оскільки розмір її заробітної плати, не забезпечує прожитковий мінімум для неї та 50% прожиткового мінімуму для кожної з трьох неповнолітніх дітей.

З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2017 року.

Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент ухвалення оскаржуваного рішення став повнолітнім.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2017 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Крім того, 8.06.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", відповідно до якого внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Законів України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", у 2019 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Однак, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більш високому (значному) розмірі.

Згідно довідки №019 від 7.03.2019 року ОСОБА_1 працює машиністом конвеєра ТОВ "Рокитнівський спецкар`єр", сукупний дохід в місяць складає 3723,00 грн., сума до виплати складає 2997,01 в місяць.

Однак, позивачкою належними та допустимими доказами не підтверджено розміру витрат, які вона несе у зв`язку з утриманням дітей та, що є необхідність у стягненні аліментів саме у тому розмірі, який вона просить.

Покликання позивачки на наявність у власності ОСОБА_2 , який він використовує для доставки меблів, не заслуговують на увагу, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин нею суду не надано.

Перебування у власності відповідача земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в с. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, не свідчить про можливість останнього сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка, так як вказана земельна ділянка набута ОСОБА_2 до ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів, а будь-які дані про отримання ним доходу від її використання в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.08.2018 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на будівлю санпропускника бригади АДРЕСА_1 , загальною площею 191,1 кв.м.

За наведеного, оскільки після ухвалення рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 з на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей матеріальне становище відповідача змінилось в бік покращення, про що свідчить придбання ним нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав, передбачених статтею192 СК України, для зміни розміру аліментів.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зміни розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , який на момент розгляду справи досяг повноліття.

Однак, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції розмір аліментів на утримання дітей, відповідно до положень частини третьої статті 181 СК України фактично не визначив, а стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину суперечить вимогам сімейного законодавства, яке визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини, рівність обов`язку матері та батька по утриманню дітей, право дітей на достатній життєвий рівень, стан здоров`я та матеріальний стан дітей і платника аліментів, який на момент звернення позивачки з даним позовом набув у власність нерухоме майно, що свідчить про покращення його матеріального стану, а також виходячи з необхідного можливого та розумного обсягу матеріальних витрат на утримання дітей, що на думку суду, буде забезпечувати нормальний розвиток дітей, яких відповідач зобов`язаний утримувати, апеляційний суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнутих з відповідача рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із 2000 грн. на всіх дітей до 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 3 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Із врахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Як роз`яснено у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

За наведеного з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 960,5 грн. (768,4+1152,6)х50%).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 192 СК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із 2000 грн. на всіх дітей до 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 3 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім наявності випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 .

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Боймиструк С.В.