Справа № 640/256/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Губської Я.В., при секретарі - Балан Т.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, 3-я особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визначення спільного сумісного майна, поділ спільного сумісного майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Харкова знаходиться зазначена цивільна справа.

Ухвалою судді від 01.02.2018 р. вжито заходи забезпечення позову та до вирішення спору по суті заборонено відчуження нерухомого майна нежитлової будівлі літ. «В-3», загальною площею 553,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу від 15.12.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є., зареєстрований в реєстрі за № 559.

Ухвалою судді від 20.04.2018 представнику відповідачів судом відмовлено в задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову по даній цивільній справі.

16.01.2019 представник відповідачів подала до суду повторне клопотання про зустрічне забезпечення позову, в якому просить суд зобов'язати позивачку внести на депозитний рахунок суду суму, що відповідає податковому зобов'язанню відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4 за 2016 р. у сумі 15 259,98 грн., або визначене п.п.1, 2 ч.4 ст.154 ЦПК України. В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у відповідачів є підстави сумніватися, що позивач за своїм матеріальним станом здатна відшкодувати збитки, у разі відмови в позові.

Ухвалою суду від 18.01.2018 представнику відповідачів судом відмовлено в задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову по даній цивільній справі.

24.01.2019 відповідач ОСОБА_1 подала до суду повторне клопотання про зустрічне забезпечення позову, в якому просить суд зобов'язати позивачку внести на депозитний рахунок суду суму, що відповідає податковому зобов'язанню відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4 за 2016 р. у сумі 15 259,98 грн., та суму орендної плати, яка зазначена в розмірі 153129,22 грн., або застосувати визначене п.п.1, 2 ч.4 ст.154 ЦПК України. В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у відповідачів є підстави сумніватися, що позивач за своїм матеріальним станом здатна відшкодувати збитки, у разі відмови в позові, оскільки має зобов'язання перед банком за договором іпотеки, заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску, борг по військовому збору та незначний дохід.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та справи, вважає, що клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Обов'язок суду застосовувати зустрічне забезпечення, відповідно до частини 3 статті 154 ЦПК України, виникає за умов існування таких обставин:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов'язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2,18,154 ЦПК України, поширюється також на ухвалу суду про зустрічне забезпечення. При цьому відповідно до ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, тільки у випадку забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи своє повторне звернення з даним клопотанням про зустрічне забезпечення позову, заявник зазначає, що аналогічні клопотання у вказаній справі розглядалися судом, про що постановлені ухвали від 20.04.2018, а також від 18.01.2019, однак на підтвердження нових підстав забезпечення надає суду копію ухвали про відкриття провадження у справі №640/18479/18 від 05.12.2018 та копію позовної заяви Харківської міської ради до ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів клопотання, цивільної справи, позивач ОСОБА_2 є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання у м. Харкові, має картку платника податків, здійснює нотаріальну діяльність, отримує дохід, сплачує податки, як самозайнята особа, за позивачем зареєстровано право власності на нерухоме майно в м.Харкові, за рахунок якого можливо відшкодувати вірогідні збитки, яких може понести відповідач у випадку відмови у задоволенні позову. Крім того, наявність ухвали про відкриття провадження у справі №640/18479/18 не може свідчити про наявність можливих збитків у відповідача у разі відмови в задоволенні позову у справі №640/256/18.

Таким чином, на час розгляду судом заяви про зустрічне забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання відповідача відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, 3-я особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визначення спільного сумісного майна, поділ спільного сумісного майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя - Я. В. Губська