Провадження 2-і/127/2/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Максимчука Я.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» із клопотаннямпро скасування заходів забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2019 по справі № 127/19199/19 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Алло», а тому заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 15.07.2019 відносно ТОВ «Алло», підлягають скасуванню.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову вжитих за ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2019 відносно ТОВ «Алло».

Відповідачі по справі в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися судом про дату, час і місце розгляду справи. Однак, 09.12.2019 від представника відповідачів судом було отримано клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Враховуючи думку представника позивача, клопотання представника відповідачів та положення ч. 2 ст. 158 і ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність відповідачів (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

В судовому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання представника відповідача ТОВ «Алло» про скасування заходів забезпечення позову, оскільки вважає, що поки судове рішення не набрало законної сили, підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову відсутні. Крім того, представник позивача зауважив, що бажає скористатись правом на апеляційне оскарження судового рішення і в разі ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, відсутність забезпечення позову унеможливить виконання такого рішення і ефективний захист прав позивача. Тому, на думку представника позивача, заходи забезпечення позову мають зберігати свою дію до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Згідно із ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 127/19199/19 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу товарів, стягнення сплачених коштів на виконання договору, стягнення неустойки, інфляційних втрат, 3 % річних та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 15.07.2019 було забезпечено вищевказаний позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать ТОВ «Алло» та ФОП ОСОБА_3 або підлягають передачі або сплаті їм і знаходяться у них чи в інших осібв межах ціни позову 25 385,63 гривень.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 27.08.2019 згідно постанови Вінницького апеляційного суду.

20.11.2019 по цивільній справі № 127/19199/19 було ухвалено рішення, яким зокрема, було відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ТОВ «Алло». Крім того, судом було встановлено під час ухвалення рішення, що підстави для скасування заходів забезпечення позову вжиті за ухвалою суду від 15.07.2019, визначені ст. 158 ЦПК України, відсутні і ухвалено, що ці заходи зберігають свою дію протягом дев`яноста днів з дня набрання законної сили даним судовим рішенням або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотання учасника справи.

Дослідивши клопотання представника ТОВ «Алло», заслухавши думку представника позивача, суд прийшов до висновку, що наразі відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову вжитих за ухвалою суду від 15.07.2019 відносно ТОВ «Алло», враховуючи наступне.

Згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом було ухвалено 20.11.2019 рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Однак, лише у разі повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч. 9 ст. 158 ЦПК України). При цьому, у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч. 10 ст. 158 ЦПК України).

Рішення суду по справі № 127/19199/19 від 20.11.2019 не набрало законної сили.

Судом прийнято до уваги, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд вважає, що збереження дії вжитих судом заходів забезпечення позову відносно ТОВ «Алло»,принаймні до набрання законної сили рішенням суду від 20.11.2019, не порушує права та інтереси, в даному випадку, ТОВ «Алло»і сприяє ефективному захисту та поновленню порушених прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Судове рішення, яке не набрало законної сили, не є обов`язковим до виконання і може бути переглянуте судом вищої інстанції.

Суд вважає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникало би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

«Ефективний засіб правового захисту» у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, що не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) встановив, що право на суд, захищене ст. 6 Конвенції прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Войтенко проти України» (Voytenko v. Ukraine) від 29 червня 2004 року, п. 53).

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав ОСОБА_2 , а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду заяви й закінчується виконанням судового рішення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, наявність судового рішення, яке не набрало законної сили, та положення ст. 158 ЦПК України, суд прийшов до висновку про відсутність наразі підстав для скасування заходів забезпечення позову в частині застосування відповідних заходів до ТОВ «Алло», а тому такі заходи не підлягають скасуванню.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч. 6 ст. 158 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих за ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2019 в частині застосування відповідних заходів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду або через суд першої інстанції.

Ухвала суду складена 11.12.2019.

Суддя: