Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8334/18 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 47 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 17 липня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г. у м.Житомирі

у цивільній справі №295/8334/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок,-

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила скасувати державну реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами :10:002:0016 та :10:002:0017, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у Державному земельному кадастрі, скасувати записи про реєстрацію цих ділянок у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі і у Поземельній книзі за ОСОБА_2 . В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 06.07.2009 року визнано недійсними Державний акт про право власності на земельну ділянку та договір оренди земельної ділянки на вказані вище земельні ділянки на ім`я ОСОБА_2 . В подальшому, постановою Корольовського районного суду від 10.12.2014 року скасовано рішення Житомирської міської ради №585 від 09.12.2005 року про надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки пл. 0,0350 га. в оренду земельної ділянки пл.0,0143га. у АДРЕСА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, зазначала, що оскільки вона та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , то наразі між ними існує спір з приводу встановлення порядку користування прибудинковою земельною ділянкою, який розглядається Богунським районним судом (цивільна справа №295/13868/16ц). Зокрема, під час розгляду зазначеної цивільної справи ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 23.04.2018 року призначено земельно-технічну експертизу. Проте її неможливо провести, так як на Публічній кадастровій карті України є відомості про земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 кадастрові номери :10:002:0016 та :10:002:0017. За повідомленням експерта, проведення такої експертизи можливе лише при умові скасування державної реєстрації вказаних земельних ділянок.

У зв`язку із наведеним, вона зверталася до органів Держгеокадастру та просила скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, проте їй було відмовлено, оскільки Управління не наділене повноваженнями та не має правових підстав для самостійного скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок. Посилаючись на вказані обставини, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 17 липня 2019 року позов задоволено. Вирішено скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровими номером :10:002:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у Державному земельному кадастрі, за відомостями якого власником ділянки є ОСОБА_2 .

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровими номером :10:002:0017, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у Державному земельному кадастрі, за відомостями якого орендарем ділянки є ОСОБА_2 .

Скасовано запис про державну реєстрацію державного акту про право власності на земельну ділянку ЯБ 549404, виданого 16 травня 2006 року на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку із кадастровим номером :10:002:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у Книзі записів Реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №99 та скасувати запис про реєстрацію цієї ділянки(правовстановлюючого документу на неї) у Поземельній книзі (кадастровий номер:10:002:0016).

Скасовано запис про державну реєстрацію договору оренди землі укладеного 03 травня 2006 року між Житомирською міською радою та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :10:002:0017, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №96 та скасовано запис про реєстрацію цієї ділянки (правовстановлюючого документу на неї) у Поземельній книзі (кадастровий номер:10:002:0017).

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що для внесення змін до Державного земельного кадастру потрібно скасувати право власності за ОСОБА_2 у Державному реєстрі прав власності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 06.07.2009 року по справі №22ц/1704 визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0350 га. по АДРЕСА_1 , виданий 16 травня 2006 р. на ім`я ОСОБА_2 та договір оренди земельної ділянки площею 0,0143 га по АДРЕСА_1 , укладений 03 травня 2006 року між Житомирською міською радою та ОСОБА_2 .

Із змісту рішення вбачається, що підставою для скасування державного акту та договору оренди земельних ділянок стало не підписання співвласниками будинку угоди про порядок користування земельною ділянкою між співвласниками, а судовим рішенням порядок користування земельною ділянкою не встановлювався. Апеляційний суд також прийшов до висновку, що кадастрові плани переданої ОСОБА_2 у власність та в оренду земельних ділянок (а.с. 19,зворот; а.с.20, зворот) не відповідають вимогам п.2.6 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року. В кадастровому плані до державного акту не нанесені межі будинків і споруд, розташованих на земельній ділянці; відсутні межі, поворотні точки та лінійні проміри поміж земельними ділянками ОСОБА_2 (350 кв.м.) і Житомирської міської ради (200 кв.м.). В кадастровому плані до договору оренди не нанесені межі будинків і споруд, розташованих на земельній ділянці; по точках А-Г не вказано межування ділянки ОСОБА_2 і Житомирської міської ради.

Крім того, Постановою Корольовського районного суду від 10.12.2014 р. по справі № 296/4362/13-а скасовано рішення Житомирської міської ради № 585 від 09.12.2005 р. в частині надання ОСОБА_2 земельної ділянки пл. 0,0350 га. у власність та в довгострокову оренду терміном на 10 років, земельної ділянки пл. 0,0143 га. за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та жилих будинків та господарських будівель.

ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Богунського районного суду м. Житомира із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити порядок користування прибудинковою земельною ділянкою за вказаною адресою (справа № 295/13868/16-ц).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.04.2018 року у зазначеній вище справі для встановлення порядку користування прибудинковою земельною ділянкою призначено земельно-технічну експертизу (а.с. 7).

Але у визначенні порядку користування земельною ділянкою позивачка має перешкоди, так як земельно-технічну експертизу для встановлення такого порядку неможливо провести без скасування державної реєстрації земельних ділянок за кадастровими номерами :10:002:0016 та :10:002:0017 у Державному земельному кадастрі, які зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням судового експерта Ткач О.Ю.

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.05.2018 року (а.с. 9), право власності на вказані вище земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_2 .

В подальшому, 25.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Держгеокадастру у Житомирському районі із заявою про скасування державної реєстрації земельних ділянок із кадастровими номерами :10:002:0016 та :10:002:0017 за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , оскільки правовстановлюючі документи за останнім на ці земельні ділянки скасовані (а.с. 25).

01.06.2018 року ОСОБА_1 отримала лист Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області № Ш-37/3/0-0.15-382/155/18, яким їй відмовлено у здійсненні реєстраційних дій, оскільки Управління не наділене такими повноваженнями (а.с. 26).

Виходячи із наведеного, ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача ОСОБА_2 відсутні земельні ділянки, як об`єкти цивільних прав. Його правовстановлюючі документи на земельні ділянки із кадастровими номерами :10:002:0016 та :10:002:0017 по АДРЕСА_1 в судовому порядку визнані недійсними, прав на ці ділянки він не має. Оскільки формування цих земельних ділянок відбувалося із порушенням законодавства, тому відсутні підстави, щоб відомості про ці земельні ділянки та відповідача ОСОБА_2 , як їх власника, надалі перебували у Державному земельному кадастрі, у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та у Поземельній книзі. Також судом першої інстанції зазначено, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області та його органи самостійно позбавлені можливості скасувати реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. ст. 216, 236 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, в редакції чинній на час видачі державного акту ОСОБА_2 та укладення із ним договору оренди землі, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

За приписами ст. 202 ЗК України Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель.

2. Державний реєстр земель складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок;

б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року № 174 від 02.07.2003 р. № 174, який був чинний на час державної реєстрації земельних ділянок за ОСОБА_2 і діяв до 07.07.2012 р. був затверджений Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель(далі Тимчасовий порядок).

За п.1.2. Тимчасового порядку визначено, що державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК. Із п.п. 2.8, 4.2., 4.3., 9.1 Тимчасового порядку вбачається, що реєстрація земельної ділянки у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі здійснюється шляхом внесення записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку; державних актів на право постійного користування земельною ділянкою; договорів оренди землі.

Відповідно до п.п. 12.7.2, 12.7.3. Тимчасового порядку поземельна книга містить відомості про власника (користувача) земельної ділянки, місце розташування земельної ділянки, державний акт на право власності на земельну ділянку (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі) та документи, на підставі яких набуто право власності (користування) земельною ділянкою, земельні сервітути, обмеження використання права власності (користування) земельної ділянки. Номер Поземельної книги збігається з кадастровим номером земельної ділянки.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

У відповідності до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

З 01 січня 2013 р. набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр», пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр»(далі Закон)державна реєстрація земельної ділянки-внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

Статтею 3 Закону визначено, що Державний земельний кадастр базується на принципах обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі, документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Згідно із ст. 15 Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі тощо.

Крім того, згідно вимог ст. 16 Закону кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

За змістом ст. 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 р. № 1051 визначено порядок ведення державного земельного кадастру (далі Порядок № 1051).

Згідно п. 50 Порядку № 1051 дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Пунктами 60, 61. Порядку № 1051 передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора;у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.

Виходячи із наведеного, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, оскільки правовстановлюючі документи на земельні ділянки із кадастровими номерами :10:002:0016 та :10:002:0017 по АДРЕСА_1 , що видані на ім`я ОСОБА_2 , визнані судом недійсними, то прав на ці ділянки він не має, що в свою чергу є підставою для скасування відомостей про право власності ОСОБА_2 на ці земельні ділянки у Державному земельному кадастрі, у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та у Поземельній книзі. Посилаючись на те, що Головне управління Держгеокадастру дійсно не наділене повноваженнями та не має правових підстав для самостійного скасування державної реєстрації земельних ділянок, суд правильно вирішив спір.

Доводи апелянта в тій частині, що право власності за ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки має бути попередньо скасоване в Державному реєстрі речових прав, не заслуговують на увагу та висновків суду не спростовують, оскільки таке право в зазначеному Державному реєстрі не значиться.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.

Разом з тим, судом у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна та об`єктивна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення або для переоцінки доказів апеляційним судом не встановлено. Тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 11.12.2019 року.