печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ільєвої Т.Г.

за участю секретаря Рябцової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 до провадження судді Ільєвої Т.Г. надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича, в рамках здійснення зведеного виконавчого провадження № 56269106 від 24.04.2018, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

З метою повного, всебічного та своєчасного розгляду зазначеного подання приватного виконавця, судом 10.05.2019, направлено запит на витребування матеріалів цивільних справ, на підставі яких здійснюється зведене виконавче провадження, а саме: № 757/5781/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів; № 2-3189/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, № 757/61607/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

27.08.2019 судді на запит надано матеріали цивільної справи № 757/61607/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

28.10.2019 судді на запит надано 757/5781/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та одночасно повідомлено, що станом на день надання відповіді, матеріали справи № 2-3189/12 до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ суду - не повертались.

За вказаних обставин, враховуючи, що подання тривалий час перебуває у судді, вирішено питання щодо призначення до розгляду.

Разом з цим, у судове засідання на 27.11.2019 року приватний виконавець не з`явився, будучи належним чином, повідомлений про місце і час судового розгляду 18.11.2019.

Згідно ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця..

З аналізу вказаної статті, слід дійти висновку, що вирішення судом питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, за відсутності приватного виконавця не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, надавши відповідні матеріали виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Отже, ЦПК чітко не визначено процесуальної форми вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку. Зважаючи на те що під час розгляду цього подання обов`язковою є участь приватного виконавця, такою формою має бути саме судове засідання. Сторони виконавчого провадження чи інші особи, які беруть участь у виконанні рішення суду чи мають іншу юридичну заінтересованість у справі, про час і місце цього судового засідання не повідомляються і на нього не викликаються.

Таким чином, у разі неявки державного/притваного виконавця у судове засідання суд не може розглядати подання, а залишити таке подання без розгляду незалежно від наявності заяви державного виконавця про розгляд подання за його відсутності, як зазначено в указаному узагальненні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону України_"Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Частинами 3 та 4 даної статті встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У такому випадку виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Разом з тим, приватний виконавець до суду 27.11.2019 року не з`явився, враховуючи, що про місце і час судового засідання був повідомлений 18.11.2019, що підтверджується зворотнім повідомленням та вказує на незацікавленість у вирішенні вказаного подання та відповідно у недоведоності заявлеених вимог недоведеність.

Законодавцем передбачено, що за частиною 9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши встановлені обставини, приймаючи до уваги неявку приватного виконавця та з урахуванням узагальнень, наданих Верховним Судом України, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку - має бути залишено без розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 1-22, , 257, 440 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Т.Г. Ільєва