Справа № 948/1144/19
Номер провадження 2/948/544/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю: секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Машівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Машівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

в с т а н о в и в :

у листопаді 2019 позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок площею 42 кв.м. Позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої, однак не має змоги оформити спадщину, оскільки пропустила строк на її прийняття. Позивач стверджує, що пропустила зазначений строк, оскільки після смерті матері виїхала на постійне проживання до м. Карлівки, де тяжко захворіла та проходила довготривале лікування в Полтавському облонкодиспансері, після якого їй зробили операцію і за станом здоров`я не могла переносити поїздки. У зв`язку з наведеним, позивач просить визначити їй додатковий строк тривалістю в 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері.

Сторони в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, з`явитися не може у зв`язку з інвалідністю (а.с.16), представник відповідача позов підтримав та проти його задоволення не заперечив (а.с.26), державний нотаріус з будь-яким судовим рішенням погоджується (а.с. 23).

Виходячи з викладеного, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін.

Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сахнівщина Машівського району померла ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.12.1995р. (а.с.5).

З довідки Сахнівщинської сільської ради № 51 від 18.02.2019р. вбачається, що за померлою ОСОБА_2 рахується житловий будинок площею 42 кв.м (адреса не зазначена) та вона була останнім членом цього колгоспного двору, земельна ділянка не приватизована (а.с. 9).

Позивач є донькою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.10.1951р. та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 01.09.1970р. (а.с. 6-7).

За життя ОСОБА_2 залишила заповітне розпорядження від 10.09.1992р. за яким заповіла все своє майно дочці ОСОБА_1 (а.с. 8), а відтак відповідно до ст. ст. 529, 534 ЦК, 1963 року позивач відноситься до кола спадкоємців за заповітом та першої черги за законом.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 55190911 від 19.02.2019р. вбачається, що спадкова справа після ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 12).

Водночас постановою державного нотаріуса Машівської держнотконтори № 144/02-31 від 27.02.2019р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а.с. 11).

Оскільки мати позивачки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому до виниклих правовідносин слід застосовувати ЦК, 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК, 1963 року, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 549 цього Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Так як мати позивачки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому строк для прийняття спадщини сплив 18 червня 1996 року.

Водночас згідно ч.1 ст. 555 ЦК, 1963 року, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Оскільки спадщина після померлої ОСОБА_2 ніким не прийнята та повинна була перейти до держави, суд вирішує питання чи є Сахнівщинська сільська рада належним відповідачем у цій справі.

Так, право державної власності було визначене Законом України «Про власність», який був чинним на десь смерті матері позивачки і втратив чинність 20.06.2007р.

Відповідно до ст. 31 цього Закону, до державної власності в Україні належать загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Частинами 1 та 2 ст. 32 Закону було передбачено, що суб`єктом права загальнодержавної (республіканської) власності є держава в особі Верховної Ради України. Суб`єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Отже, оскільки за ст. 555 ЦК, 1963 року держава набувала право на спадкове майно в особі, зокрема, відповідних сільських рад, а відтак Сахнівщинська сільська рада є належним відповідачем у даній справі.

Згідно ст. 550 ЦК, 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

На підтвердження факту пропуску строку для прийняття спадщини позивачем надано довідку Полтавського облонкодиспансеру від 01.03.2019р., згідно якої внаслідок наявного в неї онкозахворювання, 30.12.1998р. її було прооперовано (а.с. 10). Крім цього, з 14.06.2005р. в результаті повторного огляду їй встановлена друга група інвалідності безстроково (а.с. 13), а з жовтня 2016 року вона є пенсіонером по інвалідності (а.с. 14).

Отже наведені докази свідчать про наявність у позивачки тяжкої онкологічної хвороби, яка розвинулася ще до її оперування 30.12.1998р. та існує на даний час, з огляду на те, що їй встановлена друга група інвалідності та підтверджують її доводи про тяжку хворобу після смерті матері та тривале лікування.

В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Разом з цим, при вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Європейський суд з прав людини у справі «Ільхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Крім цього, Верховний Суд в постанові від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) вказав, що поважними причинами пропуску строку визнаються зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до положень ст. 3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, ними, серед іншого, є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність.

Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а наявні докази у справі свідчать, що спадкове майно після померлої ОСОБА_2 , зокрема житловий будинок, збереглося в натурі, а позивач, яка є єдиним спадкоємцем за законом та заповітом після померлої матері, у свою чергу, підтвердила пропуск строку на прийняття спадщини з поважних причин, якою є тяжка онкологічна хвороба, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та продовження позивачу строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Машівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Сахнівщина Машівського району Полтавської області матері ОСОБА_2 , на три місяці, який рахувати, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач:Сахнівщинська сільська рад Машівського району Полтавської області, місцезнаходження: с. Сахнівщина, вул. Українська, 50, Машівського району Полтавської області, індекс 39421, .

Третя особа: Машівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: смт Машівка, вул. Незалежності, 111, Машівського району Полтавської області, .

Суддя С.В. Кравець