Провадження № 4-с/761/196/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яворській А.А.

за участю:

представника скаржниці: ОСОБА_1

представника стягувача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_4 на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчука Костянтина Петровича, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Київстар» про визнання протиправною та скасування постанови в частині накладення арешту на картковий рахунок,

в с т а н о в и в:

В червні 2019р. скаржниця ОСОБА_4 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій просив суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчук Костянтина Петровича від 22 травня 2019р., винесену у виконавчому провадженні №59011265 в частині накладення арешту на картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий у територіально відокремленому безбалансовому відділені №10026/0177 філії - ГУ по м. Києві та Київській області АТ «Ощадбанк».

Свої вимоги скаржниця обґрунтовувала тим, що у Шевченківському районному відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває на виконанні виконавче провадження № 59011265 з виконання виконавчого листа № 761/31739/18 виданого Шевченківським районним судом м. Києва 04 квітня 2019р. В процесі примусового виконання, постановою державного виконавця від 22 травня 2019р., яку скаржник вважає незаконною та такою, що порушує її конституційні права, було накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк», на який скаржниці нараховується пенсія. У зв`язку з чим, скаржниця позбавлена можливості до існування.

В судовому засіданні представник скаржниці подану скаргу підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначеній в ній, просив суд її задовольнити.

Представник стягувача в судовому засіданні проти скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Суб`єкт оскарження державний виконавець Савчук К. П . в судове засідання не з`явився, до судового засідання подав до суду відзив на скаргу в якій просив суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, з підстав зазначених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржниці, представника стягувача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин (в подальшому по тексту рішення норма Закону України «Про виконавче провадження» буде наведена в цій редакції), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Шевченківському районному відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 59011265 з виконання виконавчого листа № 761/31739/18 виданого Шевченківським районним судом м. Києва 04 квітня 2019р.

Постановою державного виконавця Савчука К.П. від 22 травня 2019р. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках боржника ОСОБА_4 , а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Частиною 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Звертаючись в судовому засіданні боржник зазначав, що внаслідок винесення державним виконавцем зазначеної вище постанови, її фактично позбавлено коштів до існування.

За змістом ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про часткове задоволення скарги, а саме слід визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. про арешт коштів скаржника ОСОБА_4 по виконавчому провадженню № 59011265 з виконання виконавчого листа № 761/31739/18 виданого Шевченківським районним судом м. Києва 04 квітня 2019р., в частині накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на картковому рахунку № НОМЕР_1 (пенсійний рахунок) відкритий у територіально відокремленому безбалансовому відділені №10026/0177 філії - ГУ по м. Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», після стягнення 20% пенсії в порядку виконання виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчука Костянтина Петровича (адреса місця роботи: м. Київ, вул. Саксаганського, буд . 110 ), заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Київстар» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53) про визнання протиправною та скасування постанови в частині накладення арешту на картковий рахунок - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. про арешт коштів скаржника ОСОБА_4 по виконавчому провадженню № 59011265 з виконання виконавчого листа № 761/31739/18 виданого Шевченківським районним судом м. Києва 04 квітня 2019р., в частині накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на картковому рахунку № НОМЕР_1 (пенсійний рахунок) відкритий у територіально відокремленому безбалансовому відділені №10026/0177 філії - ГУ по м. Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», після стягнення 20% пенсії в порядку виконання виконавчого провадження.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 04 листопада 2019р.

Суддя: