Дата документу 10.12.2019
Справа № 320/8710/19
Провадження 2/320/616/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2019 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Колодіної Л.В., при секретарі - Арифовій Л.А.,
представника позивача адвоката Шаповалової О.С..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини,
Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400 євро щомісячно, до повноліття сина, починаючи з дня пред`явлення позову, а також аліменти на своє утримання в розмірі 100 євро щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення позову, посилаючись на те, що між нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану муніципалітету м. Краніді Ному Арголіда Грецької Республіки, про що був зроблений актовий запис №14/2010. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З грудня 2016 року вони з відповідачем остаточно припинили шлюбні відносини. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, участі у вихованні сина не бере, фактично не цікавиться життям сім`ї. Відповідач є громадянином Румунії, постійно працює та отримує високий дохід. Він не має інших малолітніх чи неповнолітніх дітей та осіб, які б знаходилися на його утриманні. Вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання їхньої спільної дитини, а також на своє утримання, оскільки зайнята доглядом за дитиною.
В судове засідання з`явився представник позивача, яка наполягала на задоволенні позовних вимог. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.10.2018 року доручено Компетентному суду Румунії вручити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 13.09.2017 року, зареєстрований та проживає за адресою: ( НОМЕР_2 , Румунія, комуна Дорнешти, Ботошани, с.Борсонешти), копію позову з копіями додатків до нього та допитати його у якості відповідача за наступними питаннями: 1. Чи визнає він позов? Якщо ні, то чому? 2. Чи згоден він на оплату аліментів у розмірі, який просить позивач. Якщо ні, то у якому розмірі здатен сплачувати аліменти? 3. Чи є в нього неповнолітні або непрацездатні утриманці? 4. Чи згоден він на розгляд справи судом, за місцем проживання позивача у його відсутність.
Судове доручення було виконано. 14.05.2019 року документи цивільної справи було вручено батькові відповідача ОСОБА_4 , про що свідчить відповідне підтвердження про вручення документів /а.с.36/.
20 червня 2019 року компетентним судом ОСОБА_5 була постановлена ухвала, відповідно до якої вважається виконаним передача судових документів, переданих Міністерством юстиції України, за №15-32-19/12-63-19 від 23.01.2019, при посередництві Дирекції міжнародного права й співробітництва судових органів при Міністерстві юстиції, з №1227/2019/ 20.02.2019, відповідачу ОСОБА_4 , мешканцю села Борсонешти комуни Дорнешти повіту ОСОБА_6 згідно з законодавством Румунії /а.с.38/.
Таким чином, відповідно до положень ст.ст.6, 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 01.12.2001 року, документи цивільної справи були дійсно доставлені за місцем проживання відповідача і безпосередня доставка була здійснена в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та будь-які клопотання від відповідача до суду не надходили.
Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, заслухав думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану муніципалітету м. Краніді Ному Арголіда Грецької Республіки, про що був зроблений актовий запис за № 14/2010, що підтверджується актом цивільного стану про шлюб, підтверджується копією акту цивільного стану про шлюб /а.с.8-9/.
Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в Україні та набув громадянства України, що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою №2399 про реєстрацію особи громадянином України, копії яких додаються до даної позовної заяви /а.с.11,14/.
З грудня 2016 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини. З моменту припинення шлюбних відносин, малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає разом з матір`ю, позивачкою по дійсному позову за її зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання від 27 вересня 2018 року /а.с.12/.
Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що змусило позивачку звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів.
Відповідач, ОСОБА_4 є громадянином Румунії, тобто іноземцем у розумінні ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Так, відповідно до даної статті, іноземцем є особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав. Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про міжнародне приватне право» приватноправові відносини - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про міжнародне приватне право», цей закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: визначення застосовуваного права; процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; підсудність судам України справ з іноземним елементом; виконання судових доручень; визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів. Згідно ст. 16 ЗУ «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Якщо фізична особа є громадянином двох або більше держав, її особистим законом вважається право тієї з держав, з якою особа має найбільш тісний зв`язок, зокрема, має місце проживання або займається основною діяльністю.
Відповідно до ст. 66 ЗУ «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.
Ст. 67 ЗУ «Про міжнародне приватне право» встановлено, що зобов`язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання.
Відповідно до статті 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Частиною 1 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Суди України, відповідно до ч. 4 ст. 76 ЗУ «Про міжнародне приватне право», можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні
Згідно положень статті 10 ЦК України, чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.
Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Ст. 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Стягнення аліментів слід здійснювати з дня звернення позивача до суду з даним позовом, тобто з 22 жовтня 2018 року та до повноліття дитини.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно із ч. 6 ст. 141ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 84, 110, 112, 180 184 СК України, ст.ст. 10, 60, 141, 265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Ботошани, мешканця села Борсонешти комуни Дорнешти повіту Ботошани, громадянина Румунії, паспорт НОМЕР_1 , дата видачі 13.09.2017 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ін.н. НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) євро, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з відповідача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Ботошани, мешканця села Борсонешти комуни Дорнешти повіту ОСОБА_6 , громадянина Румунії, паспорт НОМЕР_1 , дата видачі 13.09.2017 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ін.н. НОМЕР_3 аліменти у розмірі 100 (сто) євро, щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця ОСОБА_6 , мешканця села Борсонешти комуни Дорнешти повіту ОСОБА_6 , громадянина Румунії, на користь держави судові витрати за вимогу щодо стягнення аліментів, в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Суддя: Л.В. Колодіна