Провадження: 2-во/484/2/19
Справа: 484/212/18
У Х В А Л А

25 січня 2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.,

при секретарі судового засідання - Ярославській С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної Судової Адміністрації України про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання в частині стягнення судового збору (справа №484/212/18) ,-

В С Т А Н О В И В :

Судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.01.2018 року у справі № 484/212/18 стягнуто з ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер відсутній, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 Елізабет Нейлівни, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Також з ОСОБА_1 ОСОБА_2 в дохід держави стягнуто судовий збір в сумі 176 грн. 20 коп.

До суду надійшла заява представника ДСА України про виправлення помилки, допущеної при оформленні судового наказу по справі №484/212/18, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 30.03.2018 року, в якій заявник просить поновити строк предявлення до виконання вказаного судового наказу в частині стягнення судового збору та вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 ОСОБА_2.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час, місце та дату судового розгляду були повідомлені своєчасно, причини неявки суду не відомі, іхня неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

У відповідності дост. 432 ЦПК України, суд який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно п. 19 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Аналізуючи норми наведених статей, суд зазначає, що опискою або арифметичною помилкою є описка або помилка технічного характеру. Термін описка означає помилку в написаному тексті, зокрема через неуважність. Під опискою необхідно розуміти зроблену помилку в написанні слів (спотворення слів); спотворення (неточність): прізвища, імені й по-батькові, в зазначенні ініціалів, назві юридичних осіб, їхніх адрес тощо. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового наказу та його виконання. Таким чином, заявник не вірно визначила процесуальну підставу звернення до суду із заявленою вимогою.

Вимоги заяви про виправлення помилки у судовому наказі задоволенню не підлягають, оскільки його було видано у суворій відповідності до ст. 168 ЦПК України, натомість виправлення помилки у судовому наказі можливо лише тоді, коли зроблено помилку в написанні слів (спотворення слів) або порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового наказу та його виконання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю, при здійсненні виконавчого провадження, з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому, відсутність у судовому наказі ідентифікаційного коду боржника не є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Що стосується вимог поновлення строку для предявлення судового наказу до виконання в частині стягнення судового збору, то суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.12 вказаного Закону виконавчі документи за якими стягувачем є держава або державний орган можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що згідно повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання Первомайського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 06.04.2018 року, виконавчий документ - судовий наказ № 2-н/484/42/18 виданий 30.03.2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, повернуто стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Вказане повідомлення отримане ДСА України 20.04.2018 року, тобто строк предявлення судового наказу до виконання перервався та починає обчислюватись із 20.04.2018 року. Тобто, у стягувача було ще три місяці, щоб звернутись до суду із заявою про виправлення описки та предявити судовий наказ до виконання, однак, ДСА України цього зроблено не було.

Велика завантаженість та стислі строки предявлення виконавчих документів про стягнення судового збору до виконання, як вказала представник ДСА України у заяві не є на думку суду поважними причинами пропущення строку на предявлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст. 247, 258-260, 269, 353, 432, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної Судової Адміністрації України про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання в частині стягнення судового збору, (справа № 484/212/18) за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу стягнення з ОСОБА_1 ОСОБА_2 аліментів на дитину - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньої до Миколаївського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 29.01.2019 року.

Суддя: