Справа № 199/9928/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: судді Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання Перетятько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою. Разом з позовною заявою позивач надала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що у серпні 2017 року ОСОБА_1 вирішила придбати квартиру для свого сина за договором дарування та, передивляючись Інтернет-сайти, вона побачила оголошення з приводу продажу квартири АДРЕСА_2 , та вирішила її придбати. 11.08.2017 року у приватного нотаріуса Новікової Н.А. був здійснений правочин з приводу придбання вказаної квартири шляхом її дарування, під час проведення операції по нерухомому майну остання була перевірена за усіма реєстрами та проблем з нею не було. Після чого був здійснений запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 . Через деякий час позивачу прийшла повістка до суду з приводу того, що вона є відповідачем по справі за позовом ОСОБА_2 .

В результаті розгляду вказаної справи Амур-Нижньодніпровським судом було винесено рішення по справі, згідно з яким: визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений між продавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покупцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений 13.03.2017 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренком Сергієм Вячеславовичем, зареєстровано в реєстрі за №188; визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , на користь спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН- НОМЕР_1 ; скасовано запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , ІПН - НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що вона є добросовісним набувачем у вказаній справі, так як придбала вказану квартиру у визначеному законом порядку.

На переконання позивача, ОСОБА_2 має право витребувати майно у добросовісного набувача ОСОБА_1 , лише при вичерпному законом переліку підстав, однак, жодної дії з вказаним майном ОСОБА_2 не довів та не вказав, право власності в порядку спадкування він отримав лише 22.10.2019 року, тобто вказана квартира останньому не належала, у зв`язку з чим у заяві й заявлено відповідну вимогу про забезпечення позову.

Розглянув заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1).

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Прийняття рішення про забезпечення позову доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, позивач у своїй заяві зазначає, що просить накласти арешт на нерухома майно спірну квартиру, що належить відповідачу, втім, доказів щодо належності відповідачу на праві власності вказаного майна не надано, а навпаки надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухома майно про реєстрацію права власності за індексним №94364584, відповідно до якого власником спірної квартири значиться позивач ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд за поданою заявою на даний час позбавлений можливості визначитися із особою власником квартири, яка є предметом спору, тому для суду відсутні підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 11 грудня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга може бути подана до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В.Спаї

11.12.2019