Справа №203/60/18
Провадження №2-во/203/29/2019
УХВАЛА

22 листопада 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши заяву про виправлення описки в ухвалі від 14 серпня 2019 року, постановленій у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, прокуратура Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням,

у с т а н о в и в:

1. 09 січня 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням. Подану заяву ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 23.07.2009 заявника було незаконно затримано у м. Дніпропетровську співробітниками міліції. Факт затримання, а також його незаконний характер підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 26.02.2015, а також постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2017. Посилаючись на приписи статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, керуючись вимогами статей 7, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а також статтею 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення», заявник просив компенсувати йому немайнову шкоду в сумі 165 000,00 грн. та зарахувати до його пенсійного стажу один день незаконного позбавлення волі у трикратному розмірі (а.с.а.с 1 3).

2. 13 лютого 2019 року заявник збільшив розмір майнових вимог до 825 000,00 грн., обґрунтувавши це негативними наслідками, що настали у подальшому (а.с. 68).

3. 09 липня 2019 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості заінтересованих осіб Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, прокуратуру Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

4. 14 серпня 2019 року суд постановив ухвалу, якою подану заяву задовольнив частково. Ухвала була оскаржена та набрала законної сили (а.с.а.с. 197 201).

5. 20 листопада 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про виправлення в ухваленому рішенні описки, пославшись на те, що суд у пункті 35 постановленої ухвали припустився описки, застосувавши термін, що має універсальний зміст (справедлива сатисфакція), отже може бути невірно розтлумачено.

6. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що у постановленій ухвалі необхідно виправити описку з таких підстав.

7. Відповідно до частин 1, 2 статті 269 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

8. Судом встановлено, що у пункті 35 ухвали від 14.08.2019 суд, зважаючи на характер порушення та глибину душевних страждань заявника, дійшов висновку про те, що розмір шкоди, запропонований заявником у первинній заяві (165 000,00 грн.), є достатньою і справедливою сатисфакцією для відшкодування шкоди, заподіяної йому незаконним затриманням 23.07.2009.

9. Поняття «справедлива сатисфакція» зазвичай застосовується у міжнародному матеріальному та процесуальному законодавстві і полягає у вимушеному обов`язку країни-учасника (держави) визнати факт порушення права, вчинивши дії, що мають компенсаційний характер.

10. Національне законодавство України, що регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди (зокрема, заподіяної внаслідок незаконного позбавлення волі) не застосовує вказаного поняття, натомість вживаючи термін «відшкодування шкоди». Цей термін має дещо інший, у порівнянні з терміном «справедлива сатисфакція», сенс, і полягає у компенсації заінтересованій особі реальних (фактичних) втрат.

11. При цьому справедлива сатисфакція, у розумінні міжнародного законодавства, не підміняє собою (не є тотожною) інституту відшкодування шкоди, у розумінні національного законодавства.

12. Саме про таку компенсацію (визначення суми відшкодування заподіяної шкоди) і заявляв у своєму зверненні до суду ОСОБА_1 .

13. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне подану заяву задовольнити, виправивши вказану описку.

14. Керуючись статтями 258 260, 269 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Виправити описку, допущену в ухвалі від 14 серпня 2019 року, постановленій у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, прокуратура Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням, а саме: у пункті 35 ухвали перше речення викласти у такій редакції: «Таким чином, зважаючи на характер порушення та глибину душевних страждань заявника, суд доходить висновку про те, що розмір шкоди, запропонований заявником у первинній заяві (165 000,00 грн.), є достатньою і справедливою компенсацією його незаконного затримання 23.07.2009».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Суддя М.О. Католікян