ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-6467/10 Номер провадження 22-ц/814/2986/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.,

секретар Зеленська О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кириченко Галини Володимирівни

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2010 року

за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Агрокапітал 3000», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просило стягнути на користь банку солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборго-ваність за кредитним договором №SAMDN7576 від 26 лютого 2007 року у роз-мірі 44 115 грн. 57 коп.; а також солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 стягнути на користь банку 200 грн.

Позивачем також подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, та зазначаючи, що у разі незастосу-вання заходів забезпечення позову, відповідач може вчинити дії, які утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду, позивач просив обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань, заборонити відділу у справах грома-дянства, міграції та реєстарції фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Полтав-ській області видачу ОСОБА_1 паспорта/проїзного документа, Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_1 паспортів/проїзних документів, обмежити особу у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань, зобов`язати відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Полтавській об-ласті у разі наявності у ОСОБА_1 іншого паспорта/проїзного документа внести відмітку про вилучення першого паспорта/проїзного документу, що залишився в її користуванні.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2010 року заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову задоволено повністю.

Обмежено громадянку України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань.

Заборонено відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комсомольським РВ ГУМВС України в Полтавській області видачу ОСОБА_1 паспорта/проїзного документа.

Ухвалено: Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_1 паспортів/проїзних документів, обмежено особу у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань.

Зобов`язано відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Полтавській області у разі наявності у ОСОБА_1 іншого паспорту/проїзного документа внести відмітку про вилучення першого паспорту/проїзного документа, що залишився в користуванні відповідача.

Не погодившись з даною ухвалою районного суду, представник ОСОБА_1 адвокат Кириченко Г.В. оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просила ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову.

Вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена скдом з порушенням норм процесуального права, посилаючись при цьому на відсутність правової норми, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151-153 ЦПК України, в редакції, чинній на час вирішення даного питання, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунто-ваність рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

За нормами п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просило стягнути на користь банку солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №SAMDN7576 від 26 лютого 2007 року в розмірі 44 115 грн. 57 коп.; а також солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 стягнути на користь банку 200 грн.

Представник позивача у поданій до суду заяві про забезпечення позовних вимог, просив обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань, заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстарції фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Полтавській області видачу ОСОБА_1 паспорта/проїзного документа, Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_1 паспортів/проїзних документів, обмежити особу у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань, зобов`язати відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Полтавській області у разі наявності у ОСОБА_1 іншого паспорта/проїзного документа внести відмітку про вилучення першого паспорта/проїзного документу, що залишився в користуванні відповідача.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви позивача щодо забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з доводів, наведених в заяві ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема про наявність підстав вважати, що у разі незастосування заходів забезпечення позову, відповідач може вчинити дії, які утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

За нормами ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в редакції, чинній на час постановлення районним судом оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову визначений статтею 152 ЦПК України. Серед видів такого забезпечення положеннями ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, а також інших обмежень, застосованих судом на виконання заяви представника позивача про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151-153 ЦПК України, за-стосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, заборону компетентним органам щодо видачі паспорта/проїзного документа, вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, суд не може застосовувати зазначені способи забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов`язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Вирішуючи клопотання представника позивача про застосування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції на вказані положення закону та обставини справи уваги не звернув,та дійшов помилкового висновку про можливість задоволення заяви позивача та встановлення відповідачу ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань за кредитним договором, а також заборону компетентним органам щодо видачі паспорта/проїзного документа, вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів.

За нормами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Враховуючи закріплений в даних актах міжнародного та цивільного законодавства принцип свободи пересування особи, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та, беручи до уваги, що цивільним процесуальним законодавством України не передбачена можливість застосовувати такі способи забезпечення позову як обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, заборону щодо видачі паспорта/проїзного документа, вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/ проїзних документів, заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про застосування зазначених заходів забезпечення позову не ґрунтується на положеннях закону та не може бути задоволена.

З огляду на викладене, ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2010 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приват-Банк» про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кириченко Галини Володимирівни задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2010 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Пилипчук Л.І.