Ухвала

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 237/4639/17

провадження № 61-796ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 21 вересня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом

до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - АТ КБ «ПриватБанк») про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 29 вересня 2017 року вона відкрила у АТ КБ «ПриватБанк» картковий рахунок на отримання заробітної плати. Відповідач без її попередньої згоди списав з карткового рахунку № 120277 кошти, які вона отримувала як зарплату

на погашення її кредитних зобов'язань перед банком. З урахуванням уточнених позовних вимог від 14 травня 2018 року, просила стягнути з

ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно отримані грошові кошти в сумі

8 521,74 грн, оскільки вважала дії відповідача незаконними.

Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 21 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти в розмірі 8 521, 74 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ КБ «ПриватБанк» від 26 грудня 2018 року, в якій заявник просить судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 8 521, 74 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 21 вересня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Синельников