Справа № 513/573/18
Провадження № 2/513/52/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2018 року позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований по вул. Троїцькій, № 313, в с. Зоря Саратського району Одеської області, та на три земельні ділянки, що належали на праві приватної власності її батькові, ОСОБА_4, який помер 08 травня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що прийняла спадщину, отримала свідоцтва про право на спадщину на належні спадкодавцеві два майнові паї, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та на три земельні ділянки через відсутність правовстановлюючих документів, які би підтверджували право власності ОСОБА_4 на це майно.

Позивачка, належним чином повідомлена про день та час розгляду справу до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 109).

Представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнали (а.с. 67, 96, 110).

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1961 році (а.с. 20-25), тобто до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х, кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Таким чином, підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_4 права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно виписки з погосподарської книги особовий рахунок № 050 Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області власником будинку за адресою: Одеська область Саратський район с. Зоря, вул. Троїцька, № 313, рахувався ОСОБА_4 (а.с. 18,19).

Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку станом на 06 квітня 2018 року складає 41388 гривень (а.с. 26-39).

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як видно з копій свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД № 297171, виданого Саратським районним відділом РАЦС, та свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 169258, виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 8, 9).

ОСОБА_4 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, видані державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області 15 липня 2008 року за реєстровими номерами 3730, 3732 та 3734 відповідно на таке майно, що належало його батьку, ОСОБА_6, померлому 19 листопада 2005 року: земельну ділянку площею 0,5100 га на підставі державного акту серії ЯА № 289980; 1/55 частку земельної ділянки площею 10,6617 га на підставі державного акту серії ЯА №273438; 1/57 частку земельної ділянки площею 138,0634 га на підставі державного акту серії ЯА № 089482 (а.с. 56-58).

04 березня 2016 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 16, яким на випадок своєї смерті все свої майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, що він за законом матиме право, все те, що буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_1 (а.с.79).

08 травня 2017 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 478166, виданого Саратським районним відділом державним реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 10).

ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживав разом з дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_1, та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою № 1397, № 1398 від 25 червня 2018 року Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 59, 60).

Після його смерті відкрилась спадщина на таке майно: житловий будинок з господарськими будівлями під № 313, розташований по вул. Троїцькій в с. Зоря Саратського району Одеської області; земельну ділянку площею 0,5100 га на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту серії ЯА № 289980; 1/55 частку земельної ділянки площею 10,6617 га, на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 13, на підставі державного акту серії ЯА № 273438, виданого на ім'я співвласника ОСОБА_2; 1/57 частку земельної ділянки площею 138,0634 га, на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 20, на підставі державного акту серії ЯА № 089482, виданого на ім'я співвласника ОСОБА_2; майнові паї на підставі свідоцтв серії ОД-ХХІІ № 4091 та ОД-ХХІІ № 4092.

У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майнові паї вартістю 10921,26 гривень та 4206,11 гривень, на підставі сертифікатів серії ОД-ХХІІ № 4091 та серії ОД-ХХІІ № 4092, видане приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8 06 грудня 2017 року за реєстровим номером 3007. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 68-91).

Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та три земельні ділянки через відсутність правовстановлюючих документів, які би підтверджували право власності ОСОБА_4 на це майно (а.с. 43).

Оскільки позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, інший спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_3 спадщину не прийняла та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ст. 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, ст. ст. 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 23 серпня 2006 року Саратським РВ ГУМВС України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за заповітом на таке майно, що належало ОСОБА_4, який помер 08 травня 2017 року:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 313 (триста тринадцятим) номером, розташований по вул. Троїцькій в с. Зоря Саратського району Одеської області;

земельну ділянку площею 0,5122 га, масив № 15, ділянка № 23, розташовану на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 289980, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 02 лютого 2004 року № 28/А-04 на імя ОСОБА_6, та яка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 2008 року за реєстровим номером 3730, належала ОСОБА_4, померлому 08 травня 2017 року;

1/55 частку земельної ділянки площею 10,6617 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 13, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273438, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30.11.2004 року № 753/А-04 на ім'я ОСОБА_2, та яка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 2008 року за реєстровим номером 3732, належала ОСОБА_4, померлому 08 травня 2017 року;

1/57 частки земельної ділянки площею 138,0634 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 20, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089482, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22.12.2003 № 850/А-03 на ім'я ОСОБА_2 та яка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 2008 року за реєстровим номером 3734, належала ОСОБА_4, померлому 08 травня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 29 січня 2019 року.

Суддя А. І. Бучацька