Справа № 466/9206/16-ц
У Х В А Л А

судового засідання

«10» грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

за участі секретаря Лань М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року у справі №466/9206/16-ц за позовом Львівського міського комунального підприємства «Збоїща - 408» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року у справі №466/9206/16-ц за позовом Львівського міського комунального підприємства «Збоїща - 408» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги.

Заяву обгрунтовує тим, що вона є особою похилого віку, пенсіонером, інвалідом ІІ групи, а також страждає важкими захворюваннями.

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву про розстрочку виконання рішення суду з наведених у ній підстав.

Представник ЛКП «Збоїща 408» Котовщиков Р.А. у судове засідання, яке було призначено на 10 грудня 2019 року о 14.30 год., не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи. Однак, подав до суду клопотання, в якому просив у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення відмовити, оскільки така заява подана з метою затягування виконання рішення суду та з моменту ухвалення рішення пройшло більше двох років, а з моменту ухвалення постанови Апеляційного суду Львівської області пройшло більше одного року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши заяву про відстрочку виконання рішення суду та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №466/9206/16-ц за позовом Львівського міського комунального підприємства «Збоїща - 408» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року позов ЛКП «Збоїща 408» було задоволено та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Збоїща - 408» заборгованість за житлово комунальні послуги у розмірі 18 291, 22 грн. та 1378 грн. витрат по оплаті судового збору.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2018 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року скасовано та вирішено стягнути з ОСОБА_2 689 грн. витрат по оплаті судового збору, в решті рішення залишено без змін.

Згідно зі ст. 129 - 1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відстрочка - відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

Згідно з ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови ( ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно зі ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, заявником не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які ускладнюють або виключають можливість виконання рішення суду, згідно з вимог процесуального закону.

Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви для розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 353, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року у справі №466/9206/16-ц за позовом Львівського міського комунального підприємства «Збоїща - 408» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д. Б. Глинська