Номер провадження: 22-ц/813/6253/19
Номер справи місцевого суду: 501/2684/18
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., ДрагомерецькогоМ.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 08 квітня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування нерухомого майна.

24 вересня 2018 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області, з метою забезпечення вказаного позову, було накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , а також заборонено будь-яким особам проведення виселення осіб, що зареєстровані в квартирі за адресою АДРЕСА_1 (а.с.37).

До суду звернувся представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 із заявою в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, мотивуючи тим, що 14 грудня 2018 року Верховним Судом винесено ухвалу по справі №501/149/14-ц за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Таким чином рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року, на підставі якого ПАТ «Дельта Банк» продав ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , набрало законної сили.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 08 квітня 2019 року задоволено заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 24.09.2018 року на квартиру АДРЕСА_2 .

Скасовано заборону на проведення виселення осіб, що зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 .

Не погодившись з зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 08 квітня 2019 року.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про скасувати заходів забезпечення позову суд передчасно дійшов зазначеного висновку, виходячи з того, що 14 грудня 2018 року Верховним Судом винесено ухвалу по справі №501/149/14-ц за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Таким чином рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року, на підставі якого ПАТ «Дельта Банк» продав ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , набрало законної сили.

Проте колегія судів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. Отже, приймаючи цю норму, законодавчий орган виходив з того, що суд саме у судовому засіданні має вислухати думку та пояснення сторін щодо клопотання про скасування заходів забезпечення та дослідити докази щодо обґрунтованості зазначеного забезпечення.

Заява про скасування заходів забезпечення позову надійшла 25 березня 2019 pоку, однак була розглянута у відкритому судовому засіданні лише 8 квітня 2019 року та за відсутності належного повідомлення учасників по справі.

В матеріалах справи відсутні докази направлення Іллічівським міським судом Одеської області Ісаєнко О.В. судових повісток або доказів повідомлення про дату, час та місце розгляду зазначеної справи будь яким іншим засобом; відповідно відсутні і рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення про час та місце розгляду справи, призначеної на 08 квітня 2019 року.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги. Вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції; право на ефективну участь (Т. та V. проти Сполученого Королівства).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами [Каралевічус проти Литви).

Враховуючи вищезазначене, під «повідомленням про процес» слід розуміти саме сповіщення судом учасників судового процесу про місце та час розгляду справи, що свідчитиме про ефективне забезпечення учасників судового процесу «правом на суд».

Таким чином, суд першої інстанції розглянув заяву про скасування заходів забезпечення позову без належного повідомлення позивача, чим порушив його право на суд», що відображено у статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення позову належить відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. Якщо забезпеченням було завдано збитки, то до особи, яка ініціювала забезпечення, може бути пред`явлено позов про їх відшкодування.

Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону. Важливо, що в такому разі особа, з ініціативи якої було застосовано заходи забезпечення позову, відповідальності за завдані цим збитки не несе.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Вживаючи заходи забезпечення позову в цій цивільній справи, суд першої інстанції в ухвалі від 24 вересня 2018 року констатував, що предметом спору між сторонами є визнання недійсним договір купівлі продажу нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , а відтак невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Відповідно до вимог процесуального закону, клопотання про скасування заходів забезпечення позову має бути вмотивованим. Проте заява подана відповідачем не може бути визнано вмотивованим, оскільки заявник посилається на те, що 14 грудня 2018 року Верховним Судом відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження по справі №501/149/14- ц, а тому рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року, на підставі якого ПАТ «Дельта Банк» продав ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме спірну квартиру набрало законної сили, тому вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374,379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 08 квітня 2019 року - скасувати, заяву направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11.12.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький