Справа № 752/373/18
Провадження № 4-с/752/247/19
У Х В А Л А

іменем України

26.11.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та постанови приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа - Акціонерне товариства «Універсал Банк», -

в с т а н о в и в:

у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд зі скаргою на дії та постанови приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника та арешт коштів боржника.

В обґрунтування скарги зазначає, що постановою від 21 серпня 2019 року приватного виконавця Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № 59873925 з примусового виконання виконавчого листа № 752/373/18, виданого 16 квітня 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 2 695,68 шв. франків, заборгованості по кредиту у розмірі 99 212,75 шв. франків, відсотків у розмірі 24 014,00 шв. франків, підвищених відсотків у розмірі 205,03 шв. франків та 14 100 грн. судового збору. Про відкриття виконавчого провадження заявнику стало відомо 02.09.2019 р. Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 отримала постанови про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника, про стягнення з бржника основної винагороди та про зміну (доповнення) реєстраційних даних. Відповідно до постанови про арешт майна боржника приватним виконавцем постановлено накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що їй належить у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця в сумі 3 571 421,46 грн. Відповідно до постанови про арешт коштів боржника приватним виконавцем постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках (перелічені в постанові) та всіх інших відкритих рахунках, а також накошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у сумі 3 571 421,46 грн.

Ознайомившись з постановою про стягнення з боржника основної винагороди, заявнику стало відомо, що приватний виконавець вирішив стягнути основну винагороду у розмірі 324 674,67 грн., яка складається з 10% від загальної суми до стягнення за виконавчим документом. ОСОБА_1 не погоджується з такою сумою, вважає її завищеною.

З постановою від 21.08.2019 р. приватного виконавця про накладення арешту на майно заявник не погоджується, оскільки приватним виконавцем в першу чергу проведено арешт житлової квартири, в якій проживає заявник та яка є її єдиним житлом і підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Вважає дану постанову неправомірною, оскільки приватний виконавець наклав арешт на все майно боржника без його ідентифікації, а такі заходи унеможливлюють визначення вартості майна та співмірності з розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню.

Заявник вважає незаконною та передчасною постанову про арешт коштів боржника, оскільки таку постанову приватний виконавець виніс до виявлення конкретних рахунків боржника в банках чи інших фінансових установах.

За таких підстав, заявник просить:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. щодо вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 59873925;

- визнати неправомірними дії та скасувати постанову від 21 серпня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження № 59873925, постанову від 21.08.2019 р. про стягнення з боржника основної винагороди, постанову від 21.08.2019 р. про арешт коштів боржника та постанову від 21.08.2019 р. про арешт майна боржника.

10 жовтня 2019 року приватний виконавець Лановенко Л.О. подала клопотання про закриття провадження у справі в частині скасування постанови від 21.08.2019 р. про стягнення з боржника основної винагороди. (а.с. 125)

Також 10 жовтня 2019 року приватний виконавець виконавчого органу м. Києва Лановенко Л.О. подала до суду пояснення щодо скарги на дії та псотанови приватного виконавця. (а.с. 137) Просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки приватний виконавець у виконавчому провадженні ВП № 59873925 вчиняла виконавчі дії правомірно та законно, діяла у межах наданих їй повноважень та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження", підстави для скасування оскаржуваних постанов відсутні.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.11.2019 р. закрито провадження у даній справі в частині скасування постанови від 21.08.2019 р. про стягнення з боржника основної винагороди.

В судове засідання заявник повторно не з"явився та не забезпечив явку свого представника в судове засідання, хоча про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся судом.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2018 року, виправленим ухвалою від 24.04.2018 р., задоволено позов ПАТ "Універсал банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

16 квітня 2018 року на підставі вказаного судового рішення Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 752/373/18.

Постановою від 21 серпня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № 59873925. (а.с. 122)

Постановою від 21 серпня 2019 року приватного виконавця накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 (а.с. 124)

Постановою від 21 серпня 2019 р. приватного виконавця накладено арештна кошти боржника ОСОБА_1 (а.с. 125)

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись у суд з даною скаргою, заявник просить визнати неправомірними та скасувати постанову від 21 серпня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження № 59873925, постанову від 21.08.2019 р. про арешт коштів боржника та постанову від 21.08.2019 р. про арешт майна боржника.

Підстав для визнання неправомірною та скасування вказаної постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження ззявник не зазначає.

З урахуванням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та встановлених судом обставин, приватний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження.

Суд також не погоджується з доводами заявника щодо неправомірності постанов приватного виконавця про арешт майна боржника та арешт коштів боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 6 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

З метою ефективної реалізації покладених на виконавця завдань щодо здійснення заходів примусового виконання рішень закон наділяє його широкими повноваженнями (правами), зокрема, правом накладати арешт на майно боржника.

Згідно ч. 1,ч. 2, ч. 5 ст. 48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ст.ст. 52, 65, 66 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт.

Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Виходячи з наведених норм законодавства, слід дійти висновку, що існують два шляхи арешту майна боржника: шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, або шляхом винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Таким чином, постанови виконавця про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди, в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження» не повинні містити в собі опису майна, на яке накладається арешт.

Так, приватним виконавцем Лановенко Л.О. на виконання вищевказаного положення Закону України «Про виконавче провадження», для забезпечення реального виконання рішення, 21.08.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника.

Даною постановою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 3 571 421,46 грн.

Постанова про арешт майна винесена без посилання на конкретне майно, що у відповідності до положень чинного законодавства України не заборонено.

З приводу постанови про арешт коштів боржника слід додати, що відповідно до п. 8 Розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень» № 512/5 від 02.04.2012 року, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Таким чином, положення законодавства не містять імперативної норми, яка б вказувала на те, що перед винесенням постанови про арешт коштів боржника, виконавець зобов`язаний виявити дані кошти.

Так, 21.08.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в банківських установах, та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборнено законом, та належать боржнику ОСОБА_1

Окрім того, у вищевказаній постанові також зазначається, що накладено арешт на грошові кошти боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 3 571 421.46 грн.

Доводи боржника про те, що приватний виконавець не мав права накладати арешт на її майно та кошти з огляду на дію Закону "Про мораторій", суд не приймає з огляду на те, що вказаний Закон заборонґяє звертати стягнення на майно, а не накладати на нього арешт з метою забезпечення виконання рішення суду.

Підсумовуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. у виконавчому проваджені № 59873925 вчиняла виконавчі дії правомірно та законно, а постанови від 21.08.2019 р. про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та арешт коштів боржника винесені відповідно до чинного законодавства України.

Керуючись статтями 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та постанови приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа - Акціонерне товариства «Універсал Банк», залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 06 грудня 2019 року.

Суддя: