Справа № 594/206/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Більче Золотецької сільської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04 січня 2018 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить будинковолодіння № 8 по вул.Нова, що в с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті батька претендує як спадкоємець за законом.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Шершенівка по вул.Нова, 8 Борщівського району, як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4.

Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності, зазначивши, що її інтереси представлятиме адвокат ОСОБА_5

Представник позивача - адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності а позовні вимоги позивача задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Від представника відповідача сільського голови ОСОБА_6 до суду надійшла заява, в якій така просила справу слухати у відсутності представника сільської ради, зазначивши, що позов визнає.

Від третьої особи ОСОБА_2 надійшло електронне повідомлення, в якому просив справу слухати у його відсутності, позов визнає.

Третя особа ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, зазначивши, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 09 травня 2007 року в с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області помер дід позивача ОСОБА_7, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 039934, виданим 11 травня 2007 року Шершенівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_7, відкрилася спадщина, яку його дружина ОСОБА_8 та їх син ОСОБА_4, прийняли, оскільки проживали разом з ним на день смерті, однак спадкових прав на себе не оформили. Наведене підтверджується довідкою Більче Золотецької сільської ради №652 від 27 листопада 2018 року.

24 березня 2010 року в с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області померла баба позивача ОСОБА_8, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 100700, виданим 25 березня 2010 року Шершенівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_8, її син ОСОБА_4 прийняв спадщину, так як проживав разом з нею на день смерті, однак спадкових прав на себе не оформив. Наведене підтверджується довідкою Більче Золотецької сільської ради №651 від 27 листопада 2018 року.

04 січня 2018 року в с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача ОСОБА_4, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 233948, виданим 05 січня 2018 року Більче Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого входить будинковолодіння в с.Шершенівка по вул.Нова, 8 Борщівського району та яку позивач прийняла, подавши 28 січня 2018 року заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу за №16/2018. Крім того, 27 липня 2018 року позивач звернулася до нотаріуса з приводу видачі їй свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька, однак їй у цьому було відмовлено через розбіжності у документах, які підтверджують родинні відносини її та спадкодавця та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту їх родинних відносин. Рішенням Борщівського районного суду від 13 серпня 2018 року за заявою ОСОБА_1 було встановлено факт родинних відносин між нею та її батьком ОСОБА_4. 04 жовтня 2018 року позивачу за її заявою, нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, а 28 січня 2018 року позивач звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння, однак у видачі свідоцтва було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння.

Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 №55/02-31 від 31.01.2019 року, матеріалів спадкової справи №16/2018, відкритої до майна померлого ОСОБА_4.

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №8 по вул.Нова в с.Шершенівка Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 були його членами, що стверджено довідкою Більче Золотецької сільської ради №63 від 11 вересня 2019 року, копіями по господарських книг Шершенівської сільської ради за 1991 1995 рр. на імя ОСОБА_7.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, померлі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Нова, 8 в с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку, померлі за життя не оформили своє право власності на належні їм частини будинковолодіння. Окрім того встановлено, що ОСОБА_4 який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8, фактично набув право власності на ціле спірне будинковолодіння, однак спадкових прав на себе не оформив.

Згідно виписки з рішення Шершенівської сільської ради 13 сесії 21 скликання від 30 грудня 1993 року, ОСОБА_10 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 36 га, з них 0, 25 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0, 11 га для ведення особистого підсобного господарства.

Вказана земельна ділянка, зокрема земельна ділянка площею 0, 25 га, яка передана ОСОБА_10 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться в с.Шершенівка по вул.Нова, 8 Борщівського району Тернопільської області. Наведене підтверджується довідкою Більче Золотецької сільської ради №64 від 11 лютого 2019 року.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 №55/02-31 від 31.01.2019 року, матеріалів спадкової справи №16/2018, відкритої до майна померлого ОСОБА_4.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 18 жовтня 2018 року інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 8 по вул.Нова в с.Шершенівка Борщівського району становить 187399 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Нивра Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, по вул. Нова, 8 в с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 04 січня 2018 року в с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: