Пр.№2/756/2589/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Майбоженко А.М.

при секретарі - Ковган О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 - тітка позивача.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

За життя ОСОБА_3 15 грудня 2005 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, яким заповіла належне їй майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 позивачу та ОСОБА_4 в рівних частинах.

З метою отримання спадщини позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно.

Просить суд визнати за ним право власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки - ОСОБА_3.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити та розглядати справу у його відсутності.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, направив на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому просив розглянути справи за відсутності їх представника та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її майно.

Померлою за життя було складено заповіт. На підставі заповіту, посвідченого Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою 15 грудня 2005 року за реєстровим №7с-1054, згідно з яким квартиру АДРЕСА_1 вона заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожному (а.с.9)

У червні 2018 року позивач звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки - ОСОБА_3 Нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру.

28.11.2018 року ОСОБА_4 відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_1, то спадкове майно, а саме -квартиру за заповітом приймає ОСОБА_1 Тобто ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої ОСОБА_3

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об»єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Узагальнивши судову практику Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежує поняття « виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов»язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкритя спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач має право на успадкування майна ОСОБА_3, а саме: квартиру за АДРЕСА_1, що належала на праві власності спадкодавцеві, що підтверджується інформаційними довідками КВ-2018 №22734 від 14 червня 2018 року та ГЖ -2018 №2337 від 02 липня 2018 року.

Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оригінали правовстановлюючих документів на квартиру втрачені.

Згідно інформаційних довідкок виданих Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна КВ-2018 №22734 від 14.06.2018 та ГЖ-2018 №2337 від 02.07.2018 вбачається, що згідно з даними реєстраційних книг Бюро, квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована: Ѕ частина за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.10.1993 року Фондом комунального майна Мінського району м.Києва та Ѕ частина зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору дарування посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №11 від 04.09.2003 року №4с-1989 (а.с.12)

З огляду на вказані вимоги законодавства, фактичні обставини справи, суд вважає, що заявлені у справі позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України,ст.392, 1216 1217, 1218, 1268, 1296, 1297, 1299, 1270 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН: НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що належали на праві власності спадкодавцеві.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.М.Майбоженко