Провадження №2о/200/240/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Лавренко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Бабушкінський районний у місті Дніпро відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2018 року заявник звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2018 року заяву залишено без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вдома у АДРЕСА_2. Таким чином, його батько помер на тимчасово окупованій території України. Видане свідоцтво про смерть батька не відповідає вимогам законодавства України, оскільки видане на тимчасово окупованій території України.

З огляду на наведене, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за межами тимчасово окупованої території України неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена, причину неявки суду не повідомила.

В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується зокрема свідоцтвом про народження НОМЕР_2 виданого Харцизьким райбюро РАЦС Донецької області, актовий запис №213.

Як випливає з довідки від 21.03.2016 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харцизьк Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на тимчасово окупованій території.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 06 жовтня 2018 року причиною смерті є хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця.

Суд враховує, що м. Харцизьк Донецької області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті батька у встановленому чинним законодавством України порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харцизьк Донецької області. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на тимчасово окупованій території.

Розпорядженням КМУ №1085 від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить місто Харцизьк Донецької області на території якого помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків.

Відповідно листа начальника Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.12.2018 року за № 6088/14.2-42 у проведенні реєстрації смерті ОСОБА_2 відмовлено, для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року «Про впорядковане ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» НОМЕР_4.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч. 2 ст. 319 ЦПК України).

Таким чином, судом встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення і необхідно для реєстрації смерті особи відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації актів цивільного стану та отримання Свідоцтво про смерть на бланку, виготовленому за єдиним зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Керуючись ст.ст. 293, 315, 317, 319 ЦПК України, ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮУ №52/5 від 18.10.2000 року, ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", розпорядження КМУ №1085 від 07.11.2014 року, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Бабушкінський районний у місті Дніпро відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - село Водяне, Добровеличнівського району, Кіровоградської області який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харцизьк Донецької області, Україна, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця.

Рішення допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя Е.В. Женеску