Провадження № 2-з/522/56/19
УХВАЛА

29 січня 2019 року м. Одеса

Приморського районного суду м. Одеси

у складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Новотех», приватного підприємства «Бугенвіл» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

До суду 24.01.2019 року надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову. Суддя отримала вказану заяву 25.01.2019 року.

Заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_1 є законним власником нежитлового приміщення № 102, розташованого по вул. Катерининська буд. 1, у місті Одесі. Здійснюючи пошук інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 дізналася, що 04.10.2018 р. державним реєстратором ОСОБА_8 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43354724, відповідно до якого, право власності на 72/100 нежитлового приміщення № 102 по вул. Катерининській, буд. 1, у місті Одесі, було зареєстровано за приватним підприємством «БУГЕНВІЛ» (ідентифікаційний номер: 37811190). 10.12.2018 р. представником ОСОБА_1, адвокатом ОСОБА_2, було подано скаргу до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України. За результатами розгляду Комісією зазначеної вище скарги представника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, таку скаргу було задоволено - Рішення скасовано, а державному реєстратору ОСОБА_8 (комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська обл.) тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Виконання відповідних пунктів рішення покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату та державне підприємство «Національні інформаційні системи». Із огляду на вищевикладені обставини, заявник вважає, що вжиті заходи забезпечення є передчасними та порушують її права як власника, а тому повинні бути скасовані судом.

У відповідності до ч.2 ст. 158 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси із 21 грудня 2018 року перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Новотех», приватного підприємства «Бугенвіл» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2018 року за клопотання позивачів було забезпечено позов та накладено арешт та заборону відчуження частки розміром 72/100 нежитлового приміщення, а саме 200,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Катерининська, будинок 1, приміщення 102, загальною площею 279,4 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1); накладено арешт та заборону відчуження частки розміром 28/100 нежитлового приміщення, а саме 79,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Катерининська, будинок 1, приміщення 102, загальною площею 279,4 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1); заборону вчинення реєстраційних дій Міністерством юстиції України та його територіальними органами субєктами державної реєстрації прав, державними реєстраторами прав на нерухоме майно, нотаріусами, щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Катерининська, будинок 1, приміщення 102, загальною площею 279,4 кв.м (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Разом із тим, у постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року зазначено, що забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №2 від 12.06.2009) визначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно зі ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що на момент вжиття заходів забезпечення позову, приватне підприємство «Бугенвіл» було власником 72/100 частини нежитлового приміщення № 102, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 1, так само як і Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Новотех» було власником 28/100 частин нежитлового приміщення.

Зазначене підтверджується витягом №112899702 від 05.02.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого право власності на спірні 28/100 частини приміщення за ТОВ «ФК «Новотех» було зареєстровано 05.02.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39511481 від 05.02.2018 року, прийнятого державним реєстратором ОСОБА_9 (Комунальне підприємство «Реєстраційна служба Одеської області»).

Також витягом №140288824 від 04.10.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого право власності на спірні 72/100 частини приміщення за ПП «Бугенвіл» було зареєстровано 04.10.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43354724 від 04.10.2018 року, прийнятого державним реєстратором ОСОБА_8 (Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська область).

При цьому, 10.12.2018 р., представником ОСОБА_1, адвокатом ОСОБА_2, було подано скаргу на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43354724 від 04.10.2018 року, прийняте державним реєстратором ОСОБА_8 (Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська область) до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України.

За результатами розгляду Комісією зазначеної вище скарги представника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, остання була задоволена, а рішення індексний номер: 43354724 від 04.10.2018 року - скасовано, державному реєстратору ОСОБА_8 (комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська обл.) тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, на даний час рішення державного реєстратора, на підставі якого, було зареєстровано за приватним підприємством «Бугенвіл» право власності на 72/100 частини нежитлового приміщення № 102, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 1, скасовано.

Таким чином, на теперішній час приватне підприємство «Бугенвіл» не є власником частини спірного нежитлового приміщення. При цьому, предметом позову є вимоги лише щодо визнання договорів купівлі-продажу недійсними та не ставиться питання щодо витребування такого майна.

Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача із приводу того, що на момент розгляду заяви про забезпечення позову заявники були власниками спірного майна.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вжиті ухвалою суду від 22.12.2018 року заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись: статтями 158, ч.2 ст.247, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2018 року по справі 522/22020/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Новотех», приватного підприємства «Бугенвіл» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки, у вигляді арешту та заборони відчуження частки розміром 72/100 нежитлового приміщення, а саме 200,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Катерининська, будинок 1, приміщення 102, загальною площею 279,4 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1); арешту та заборони відчуження частки розміром 28/100 нежитлового приміщення, а саме 79,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Катерининська, будинок 1, приміщення 102, загальною площею 279,4 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1); заборони вчинення реєстраційних дій Міністерством юстиції України та його територіальними органами субєктами державної реєстрації прав, державними реєстраторами прав на нерухоме майно, нотаріусами, щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Катерининська, будинок 1, приміщення 102, загальною площею 279,4 кв.м (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1).

Розяснити, що ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Копію ухвали суду направити сторонам для відома, а також для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту ОМР (м.Одеса, вул.Черняховського, 6).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 29.01.2019 року.

Суддя: Домусчі Л.В.