Справа № 525/380/18
Провадження №2/525/9/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Хоролець В.В.

при секретарі - Хоменко М.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Сенкевича В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та Остап`ївська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про поновлення договору оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

06 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення договору оренди земельної ділянки. З доводів позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що на підставі розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 29.12.2007 року №462 він, ОСОБА_4 , користується земельною ділянкою площею 5,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Сторонами було укладено договір оренди землі від 28.12.2007 року на строк 5 років, який зареєстрований у Великобагачанському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 року за №49. На підставі розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 28.12.2012 року №508 договір оренди землі продовжено на п`ять років, додаткову угоду до договору зареєстровано приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. 31.05.2016 року. Як зазначає позивач, відповідно до відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, форма власності земельної ділянки площею 5,0788 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області визначена державною, строк дії договору оренди встановлений до 05.03.2018 року.

Позивач у позові посилається на положення п.8 договору про переважне право поновлення договору оренди на новий строк після закінчення строку його дії та вказує, що завчасно, 01.12.2017 року (за 94 дні до закінчення дії договору) він із клопотанням (листом-повідомленням) звернувся до ГУ ДГК у Полтавській області з метою поновлення договору оренди землі; до заяви було додано всі необхідні для цього документи (даний лист отримано 01.12.2017 року за №Д-26415/0/5-17). Листом від 06.12.2017 року Головне управління ДГК у Полтавській області надало йому відповідь, що земельна ділянка відноситься до земель колективної власності згідно Державного акту на право колективної власності на землю серія ПЛ від 19.12.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1; також у відповіді вказано, що на даний час питання передачі земель колективної власності бувших с/г підприємств не врегульовано чинним законодавством. З метою отримання інформації від установи, в якій зберігається державний акт на право колективної власності на землю, адвокат звернувся з запитом до Відділу у Великобагачанському районі ГУ ДГК у Полтавській області, який надав копію вищевказаного державного акту, з якого, як зазначає позивач, вбачається, що зазначена земельна ділянка входить до складу земель колективної власності КСП «Промінь Леніна». Тобто, як вказує позивач ОСОБА_4 , фактично склалася ситуація, коли розпорядником спірної землі є, або ГУ ДГК в Полтавській області (державних земель, про що внесено інформацію в державний земельний кадастр) або Великобагачанська районна державна адміністрація (нерозподілених земельних ділянок колишнього КСП ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв); вказує, що фактично співвласники землі колишнього КСП не розподілили її. В подальшому, 22.02.2018 року ОСОБА_4 звернувся до Великобагачанської районної державної адміністрації з документами про поновлення договору оренди землі, однак листом від 14.03.2018 року №357/01-34-18 отримав негативну відповідь.

Посилаючись на вищевикладені обставини та доводи, те, що він своєчасно виконав вимоги п.8 договору оренди землі та ст.33 Закону України «Про оренду землі», продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди землі, боргів по сплаті орендної плати не має, посилаючись також як на положення частин 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», так окремо і на положення ч.6 цієї статті та вважаючи, що додаткова угода до договору оренди землі (проект договору оренди землі) про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до Великобагачанської райдержадміністції Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просив визнати поновленим на строк 7 років договір оренди землі від 28.12.2007 року, який зареєстрований у Великобагачанському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 березня 2008 року за №49, з врахуванням умов Додаткової угоди до договору, зареєстрованої приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. 31.05.2016 року між Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області (орендодавець) і ОСОБА_5 (орендар) (а.с.а.с.2-5).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана позовна заява ОСОБА_1 передана на розгляд судді Великобагачанського районного суду Ячала (а.с.35). Ухвалою даного судді було відкрито загальне позовне провадження за вищевказаним позовом ОСОБА_2 (а.с.36). Проте дана цивільна справа даним суддею до часу закінчення його повноважень не була розглянута.

Після закінчення п`ятирічних повноважень вищевказаного судді, вищевказана цивільна справа в порядку ст.33 ЦПК України передана на розгляд судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., оскільки будь-яких інших суддів, які б мали право здійснювати судочинство у Великобагачанському районному суді не має, всі справи з 01.09.2018 року розподіляються виключно одному судді Хоролець В.В. (а.с.а.с.125,126-127,128).

Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Хоролець В.В. від 27.11.2018 року прийнято дану цивільну справу до свого провадження і підготовче засідання у справі призначено на 16.01.2019 року (а.с.131). Копію даної ухвали та судові повістки направлені всім учасникам справи.

В матеріалах справи маються пояснення третьої особи ГУ ДГК у Полтавській області, що надійшли до суду засобами поштового зв`язку (а.с.а.с.43-47), до матеріалів справи попереднім складом суду приєднані інші документи, які знаходяться в матеріалах справи.

Також вбачається, що на виконання ухвали Великобагачанського районного суду від 11.05.2018 року (щодо встановлення місця розташування, категорій земель, її правового та господарського стану) (а.с.54) третьою особою у справі ГУ ДГК у Полтавській області надано супровідний лист та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 , який приєднано до матеріалів справи (а.с.а.с.61-62). Будь-які інші документи з цього приводу на виконання даної ухвали суду третьою особою ГУ ДГК у Полтавській області суду не надавалися.

Відповідач у справі Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області відзив на позов в порядку ст.178 ЦПК України суду не подавала; в листі даного відповідача до суду від 11.06.2019 року зазначається, що Великобагачанська районна державна адміністрація позов ОСОБА_1 не визнає повністю (а.с.188).

Ухвалою Великобагачанського районного суду від 16.01.2019 року підготовче засідання у справі було відкладено на 14.02.2019 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Остап`ївську сільську раду Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.142-143).

Від залученої до участі у справі третьої особи Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області пояснення згідно ст.181 ЦПК України щодо пред`явленого позову ОСОБА_1 до суду не надходили.

14.02.2019 року по даній цивільній справі проведено підготовче засідання і ухвалою суду справу призначено до судового розгляду з повідомленням всіх учасників справи.

В судових засіданнях позивач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Сенкевич Володимир Іванович в своїх поясненнях посилалися на обставини та доводи, які викладені в позовній заяві та просили позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні 18.03.2019 року представник відповідача Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області Захаренко Ольга Юріївна позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала повністю і в задоволенні його позовних вимог просила відмовити за безпідставністю.

Представники третіх осіб у справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ГУ ДГК у Полтавській області та Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з`явилися, вони належним чином сповіщені про день і час розгляду справи, від даних третіх осіб надійшли заяви про проведення розгляду справи у відсутність їх представників.

Суд, заслухавши пояснення та доводи позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Сенкевича В.І., пояснення та доводи представника відповідача Великобагачанської райдержадміністрації ОСОБА_6 (в судовому засіданні 18.03.2019 року), дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, вивчивши заяви по суті справи, які подані учасниками справи, та всі докази в їх сукупності і давши цим доказам в їх сукупності та взаємозв`язку відповідну оцінку приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та Остап`ївська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про поновлення договору оренди земельної ділянки на даний час задоволенню не підлягають, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 15 ЦК України (норма матеріального права) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Про це вказується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Як вказав ВС у своїй постанові від 16.05.2018 року, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Тобто, право визначення кола відповідачів у конкретній справі належить виключно позивачу, який звертається з відповідними позовними вимогами до суду.

Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області (орендодавець) та громадянином ОСОБА_5 (орендар) укладено договір оренди землі. Згідно п.1 даного договору оренди землі, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В п.2 даного договору вказується, що в оренду ОСОБА_7 передається земельна ділянка загальною площею 5,08 га, у тому числі 5,08 га-рілля (а.с.а.с.21-26).

Пунктом 8 договору оренди землі від 28.12.2007 року встановлено, що договір укладено на п`ять років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за дев`яносто днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Даний договір реєстровано у Великобагачанському районному відділі Полтавської регіональної філії «ДП Центру ДЗК при Держкомземі України» 05.03.2008 року за №49.

Додатком до цього договору є Опис меж земельної ділянки, вказується, що від Б до В це землі державної власності (рілля) (а.с.27) та Акт про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки із земель запасу за межами населених пунктів, переданої в оренду ОСОБА_7 в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 26.11.2017 року (а.с.28).

Розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області №462 від 29.12.2007 року затверджено Технічну документацію із землеустрою з виготовлення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою площею 20,0 га на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_8 на території Остап`ївської сільської ради, розроблену ПП «Зем-Проект» та надано ОСОБА_8 із земель запасу за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району в короткострокову оренду земельну ділянку площею 20,0 га, в т.ч. ріллі 20,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років (а.с.29).

29.12.2007 року підписано Акт про передачу та прийом земельної ділянки від 29.12.2007 року та розрахунок розміру орендної плати (а.с.а.с.30,31).

Розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області №508 від 28.12.2012 року продовжено строк дії договору оренди землі, укладеного з гр. ОСОБА_5 , зареєстрованого 05.03.2008 року на земельну ділянку площею 5,08 га, в т.ч. рілля 5,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на п`ять років (а.с.20).

28.12.2012 року між Великобагачанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_5 укладена додаткова угода до договору оренди землі, реєстраційний номер 49 від 05.03.2008 року, згідно якої сторони виклали в іншій редакції пункт 5 договору оренди землі, доповнили п.8 договору оренди абзацом про те, що даний договір оренди землі діє до 05.03.2018 року, п.9 договору оренди виклали в іншій редакції, інші пункти договору залишили без змін. В п.6 додаткової угоди зазначається, що дана додаткова угода набирає чинності після її державної реєстрації і є невід`ємною частиною договору оренди землі №49 від 05.03.2008 року. Також в цій додатковій угоді вказано кадастровий номер цієї земельної ділянки НОМЕР_1 (а.с.19).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 02.06.2016 року, дана додаткова угода щодо земельної ділянки площею 5,0788 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області була зареєстрована 31.05.2016 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М., номер запису про інше речове право 14790185 (а.с.17).

01.12.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління ДГК у Полтавській області з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки (лист-повідомлення), в якому просив, посилаючись на внесення змін до ст.122 ЗК України щодо передачі повноважень при наданні земельних ділянок, а також посилаючись на ст.33 Закону України «Про оренду землі», укласти договір оренди землі на новий строк (поновити договір оренди земельної ділянки) площею 5,0788 га, що розташована за межами населених пунктів на адміністративній території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, цільове призначення землі сільськогосподарського призначення, кадастровий номер НОМЕР_1 . В додатках до даного клопотання вказані: копія договору оренди землі від 28.12.2007 року, зареєстрованого 05.03.2008 року за №49, копія додаткової угоди до договору оренди землі від 28.12.2012 року, копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.06.2016 року, копія паспорта та коду ОСОБА_1 та копія витягу з Державного земельного кадастру від 31.10.2017 року (а.с.16).

В матеріалах справи наявний проект додаткової угоди до договору оренди землі, реєстраційний номер 49 від 05.03.2008 року між ГУ ДГК у Полтавській області та ОСОБА_5 (який підписаний останнім) (а.с.15), проте з додатків, які були додані до клопотання ОСОБА_1 на адресу ГУ ДГК у Полтавській області про поновлення договору оренди земельної ділянки від 01.12.2017 року (а.с.16) не вбачається, що вказаний вище проект додаткової угоди направлявся на розгляд Головного управління ДГК у Полтавській області; не вбачається це і зі змісту наявного в матеріалах справи листа ГУ ДГК у Полтавській області від 06.12.2017 року №15845/6-17 на ім`я ОСОБА_1 про розгляд його клопотання від 01.12.2017 року (а.с.14).

Листом Головного управління ДГУ у Полтавській області від 06.12.2017 року №15845/6-17 на ім`я ОСОБА_1 про розгляд його клопотання від 01.12.2017 року про поновлення договору оренди землі, останньому було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 5,0788 га, посилаючись на те, що з урахуванням строку дії договору оренди до 05.03.2018 року, поновлення договору є передчасним та те, що за інформацією Відділу у Великобагачанському районі ГУ ДГК у Полтавській області вищевказана земельна ділянка відноситься до земель колективної власності згідно державного акту на право колективної власності на землю серія ПЛ від 19.12.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1; ГУ ДГК у Полтавській області у листі також посилається на ст.ст.30,116,122 ЗК України та зазначає, що на сьогодні питання передачі земель колективної власності бувших с/г підприємств не врегульовано чинним законодавством (а.с.14).

22.02.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 5,0788 га, що розташована за межами населених пунктів на адміністративній території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, цільове призначення землі сільськогосподарського призначення, кадастровий номер НОМЕР_1 , в якому просив поновити йому попередній договір оренди землі строком на 7 років щодо даної земельної ділянки та встановити орендну плату у розмірі 4384,04 грн. за 5,0788 га ріллі (відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі) та підписати два примірники додаткової угоди до договору оренди землі від 28.12.2007 року, зареєстрованого у Великобагачанському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 року за №49 для подання їх на державну реєстрацію (а.с.10). Вбачається, що у додатку до даного листа-повідомлення вказано перелік документів, які направлялися на адресу Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області.

Листом Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 14.03.2018 року за №357/01-34-18 на ім`я ОСОБА_1 , останньому було відмовлено в задоволенні його листа-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що розпорядника земель колективної власності не визначено, а районна державна адміністрація не має повноважень продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки (а.с.9).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно чч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Враховуючи викладене, суд при оцінці наявних у справі доказів враховує також висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З доводів позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що фактично склалася ситуація, коли розпорядником спірної землі є, або ГУ ДГК в Полтавській області (державних земель, про що внесено інформацію в державний земельний кадастр) або Великобагачанська районна державна адміністрація (нерозподілених земельних ділянок колишнього КСП ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв); також позивач вказує, що фактично співвласники землі колишнього КСП не розподілили її. Тобто, наведене свідчить про те, що позивач на час подання позову не знає про те, хто є розпорядником спірної земельної ділянки, продовжити оренду якої він має намір.

На виконання ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11.05.2018 року (щодо встановлення місця розташування, категорій земель, її правового та господарського стану) (а.с.54) третьою особою у справі ГУ ДГК у Полтавській області надано супровідний лист (а.с.612) та офіційний Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 5,0788 га, з якого вбачається, що місце розташування даної земельної ділянки є територія Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, цільове призначення цієї земельної ділянки НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності державна; орендарем цієї земельної ділянки є ОСОБА_3 (а.с.62).

В судовому засіданні учасниками справи не заперечувалося, що дана земельна ділянка розташована за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, а також те, що після закінчення терміну дії договору оренди землі ОСОБА_4 продовжує користуватися даною земельною ділянкою та протягом 2017 2018 років сплачував за її використання орендну плату, що також підтверджено наявними матеріалами справи в цій частині (а.с.а.с.6,8).

Аналіз доводів та обґрунтувань позовної заяви ОСОБА_1 , а також зміст пояснень позивача та його представника в судовому засіданні (які підтримали доводи позовної заяви) вказує на те, що позивач як підставу для задоволення його позовних вимог вказує обставини та посилання як на положення частин 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», так і на положення ч.6 цієї статті (аркуші 3-4 позовної заяви ОСОБА_1 ).

Згідно п.11 ч.1 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року №5245 (редакція набрала чинності з 01 січня 2013 року) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів в галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для суспільних потреб (норми частини 4 статті 122 Земельного кодексу України). Таким органом на місці є Головне управління ДГК у Полтавській області, яке відповідно покладених на нього завдань здійснює розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення.

З суб`єктивного складу учасників даної цивільної справи вбачається, що позивачем у справі в позові визначено: відповідачем Великобагачанську районну державну адміністрацію Полтавської області та третьою особою - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (а.с.2). Даним складом суду, після прийняття справи до свого провадження, в порядку ст.53 ЦПК України з урахуванням прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 року, яким було внесено ряд змін до деяких Законів України та Земельного кодексу України, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Остап`ївську сільську раду Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.142-143). В ході розгляду справи стороною позивача в порядку ст.51 ЦПК України не заявлялися клопотання про заміну первісного відповідача на належного чи залучення до участі у справі співвідповідача, тому суд розглядає дану цивільну справи, виходячи з наявного процесуального складу та статусу учасників цієї справи та аналізує доводи, які викладені позивачем на обґрунтування заявлених позовних вимог, а також сам зміст позовних вимог в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Як неодноразово зазначав Верховний Суд України, переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі може бути реалізоване шляхом двох окремих правових підстав: перша наведена у частинах 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", друга - у частині 6 вказаної статті.

За змістом частин 1-5 даної статті, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Правова конструкція, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" узгоджується з положеннями статті 777 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. За змістом згаданої статті Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Отже, частини 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачають, що орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа-повідомлення та проекту додаткової угоди. Отримавши зазначений лист-повідомлення та проект додаткової угоди, орендодавець вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме: (а) перевіряє його на відповідність вимогам закону, (б) узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, (в) приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), (г) укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

З аналізу змісту клопотання ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної валянки від 01.12.2017 року, адресованого в.о. начальника ГУ ДГК у Полтавській області (а.с.16) вбачається, що ним направлялося дане клопотання про укладення договору оренди земельної ділянки (поновлення договору оренди земельної ділянки) площею 5,0788 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, з відповідними додатками, однак, в переліку додатків, які додані до цього клопотання не вказано про направлення проекту додаткової угоди до договору оренди землі; наявний в матеріалах справи проект такої угоди (а.с.15) підписаний ОСОБА_9 , однак належних і допустимих доказів про те, що цей проект направлявся на розгляд ГУ ДГК у Полтавській області разом з вищевказаним клопотанням від 01.12.2017 року стороною позивача суду не надано і будь-які докази про це в матеріалах справи відсутні. В подальшому, в ході листування між ГУ ДГК у Полтавській області та ОСОБА_9 щодо поновлення договору оренди землі на новий строк у відповідності до частин 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» ГУ ДГК у Полтавській області вважало таке поновлення передчасним та навело інші підстави, які на його думку, свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 від 01.12.2017 року (а.с.14). Тобто, між ГУ ДГК у Полтавській області та ОСОБА_9 не було досягнуто домовленості про поновлення договору оренди земельної ділянки у спосіб, встановлений чч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Вказані посилання та аналіз застосування положень частин 1-5 ст.33 даного Закону суд наводить з огляду на частину доводів позовної заяви ОСОБА_1 , яка стосується його посилань на норми частин 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Зі змісту обгрунтування позовних вимог, пояснень сторони позивача в судовому засіданні та суб`єктного складу учасників даної справи вбачається, що позовні вимоги до ГУ ДГК у Полтавській області в межах даного позову не пред`являються.

22.02.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області з листом-повідомленням про поновлення відповідного договору оренди земельної ділянки на 7 років, встановлення відповідного розміру орендної плати та підписання двох примірників додаткової угоди, в переліку додатків до цього листа, поряд з іншим, вказав і проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки (а.с.10), однак Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області, відмовляючи в задоволенні цього клопотання, вважає, що в неї не має повноважень продовжувати термін дії договору оренди земельної ділянки, оскільки чинним законодавством розпорядника земель колективної власності не визначено.

З доводів позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що фактично позивачу не відомо, хто є розпорядником на час подання позовної заяви спірної земельної ділянки; при цьому, у позові мається посилання (яке підтримане в судовому засіданні позивачем та його представником) про те, що Великобагачанська районна державна адміністрація повноважна на вирішення відповідного питання щодо ОСОБА_1 як розпорядник нерозподілених земельних ділянок колишнього КСП «Промінь Леніна» згідно ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

В контексті інших обґрунтувань позовних вимог, зокрема, з посиланням на ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», суд зазначає наступне. Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

Суть поновлення договору оренди за змістом частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц, у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 зазначеного Закону, і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті. Поновлення договору оренди землі в судовому порядку, у передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків. Про це зазначається у постанові ВС від 25.04.2019 року у справі №908/913/18. Суд зауважує, що з урахуванням вищевикладеного, змісту заявлених позовних вимог та суб`єктного складу учасників цієї цивільної справи, того, що 22.02.2018 року позивач звертався до Великобагачанської райдержадміністрації з проханням поновлення попереднього договору оренди землі на інших умовах і в позовних вимогах як спосіб захисту він обрав спосіб визнання поновленим на сім років договору оренди землі від 28.12.2007 року з урахуванням умов додаткової угоди від 05.03.2018 року, позивач, пред`являючи позовні вимоги до Великобагачанської райдержадміністрації не заявляв вимог про укладення додаткової угоди (як спосіб захисту свого права). При цьому, ці посилання суд вказує з огляду на частину доводів позовної заяви ОСОБА_1 , яка стосується його посилань на норми ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Як вище вказував суд, сторонами у справі не заперечувалося і це вбачається з досліджених матеріалів справи, що спірна земельна ділянка розташована за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області.

Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. За нормою ст.15 цього Закону, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі тощо.

Також, нормами ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Зокрема, такі відомості вносяться: на підставі відповідної технічної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок- у випадках, визначених ст. 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Згідно з положеннями ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 5,0788 га, сформованим 19.01.2018 року об`єктивно вбачається, що місце розташування даної земельної ділянки є територія Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, цільове призначення цієї земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності цієї конкретної земельної ділянки державна (а.с.62). Суд проаналізував даний Витяг і встановив, що він сформований у відповідності до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року за №1051 (із змінами). Отже, з урахуванням вищевикладеного та місця розташування даної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка відноситься до державної форми власності (належних доказів протилежного з досліджених матеріалів справи не вбачається), відповідно, в силу положень ч.4 ст.122 ЗК України належним розпорядником даної земельної ділянки з 01.01.2013 року є Головне управління ДГК у Полтавської області, позовні вимоги до якого в межах розгляду даної цивільної справи позивачем не пред`являються.

У зв`язку з викладеним, враховуючи також і сукупність наявних та досліджених матеріалів справи суд не може погодитися з доводами сторони позивача та третьої особи у справі ГУ ДГК у Полтавській області, що викладені у письмовому поясненні на позов ОСОБА_1 (а.с.а.с.43-47) в частині того, що спірна земельна ділянка належить до земель колективної власності згідно Державного акту на право колективної власності на землю серія ПЛ від 19.12.1995 року, реєстровий номер 1 (а.с.а.с.12-13), оскільки будь-яких достатніх доказів про це (згідно ст.80 ЦПК України) як стороною позивача, так і третьою особою у справі ГУ ДГК у Полтавській області суду не надавалося; при цьому, при наданні ОСОБА_7 земельної ділянки в оренду у 2007 року в розпорядчих рішеннях на той час орендодавця Великобагачанської райдержадміністрації зазначається про землі запасу за межами населеного пункту на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, а додана до договору оренди землі експлікація опис меж земельної ділянки вказує про державну форму власності цієї земельної ділянки (ріллі), що узгоджується з наявним у матеріалах справи Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 5,0788 га. Приєднаний до матеріалів справи стороною позивача вищевказаний Державний акт на право колективної власності на землю (виданий 19.12.1995 року) та план зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність, самі по собі, в обсязі, приєднаному до матеріалів справи, достеменно та «поза розумним сумнівом» не вказують на належність даної земельної ділянки до земель колективної власності, враховуючи, що у 2007 році на замовлення ОСОБА_1 перед укладення договору оренди земельної ділянки, належною особою була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складення документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_7 та яка була затверджена розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області №462 від 29.12.2007 року.

Крім цього, суд не погоджується з доводами сторони позивача про необхідність застосування положень ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», оскільки станом на день подання цього позову ОСОБА_9 вищевказаний Закон діяв в редакції від 27.06.2015 року, який визначав організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. З 01.01.2019 року преамбула цього Закону та положення ст.13 зазнали змін у зв`язку з прийняттям Закону №2498 від10.07.2018 року. Враховуючи вищевказані висновки суду про належність даної земельної ділянки та місце її розташування, характер спірних правовідносин між сторонами та предмет спору, а також межі дії Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у відповідних редакціях, не має підстав вважати, що в даному випадку підлягають застосуванню положення ст.13 цього Закону в межах обґрунтувань та доводів, які викладені в позовній заяві ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Норми ст.51 ЦПК України у чинній редакції визначають можливість залучення співвідповідача чи заміну первісного відповідача належним відповідачем виключно за клопотання позивача.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З сукупності досліджених матеріалів справи, суб`єктного складу учасників даної цивільної справи та висновків суду, яких він дійшов вище вбачається, що позивач звернувся із позовом до неналежного відповідача, а належний відповідач ГУ ДГК у Полтавській області за клопотання сторони позивача в порядку ст.51 ЦПК України не був залучений до справи у якості відповідача, відповідно, позовні вимоги ОСОБА_2 до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,16 ЦК України, ч.4 ст.122 ЗК України, ст.ст. 1,3,33 Закону України «Про оренду землі», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.4,5,11,12,13,76-80,81,83,89,247,259,263-265,272-273,274-279 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та Остап`ївська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про визнання поновленим на строк сім років договору оренди землі від 28.12.2007 року, який зареєстрований у Великобагачанському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 березня 2008 року за №49, з врахуванням умов Додаткової угоди до договору, зареєстрованої приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. 31.05.2016 року між Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області та громадянином ОСОБА_5 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 ; представник позивача адвокат Сенкевич Володимир Іванович, місце знаходження АДРЕСА_2 ; відповідач Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області, місцезнаходження сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 73 Полтавської області, ; представник відповідача ОСОБА_10 , місцезнаходження АДРЕСА_3 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, місцезнаходження м. Полтава, вул. Уютна, 23; представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Гонжак Катерина Ігорівна, місцезнаходження м. Полтава, вул. Уютна, 23; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Остап`ївська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місцезнаходження с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області, .

Повний текст рішення виготовлений 22.06.2019 року.

Суддя В.В. Хоролець