Провадження номер 2-о/243/1444/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» листопада 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.

при секретарі Ревва Е.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту її перебування на утриманні в покійного чоловіка на час його смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що з 23 травня 1968 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , 1941 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер у м. Донецьку Донецької області. Чоловік працював шахтарем з повним робочим днем під землею та здобув право отримувати пенсію. Вони разом проживали за однією адресою до моменту його смерті. Вона, як пенсіонер, перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному пенсійному фонді та, згодом, після смерті чоловіка, звернулася до фонду з питання переходу на пенсію померлого чоловіка. Однак їй було роз`яснено про необхідність встановлення факту перебування на утриманні чоловіка в судовому порядку. Встановлення факту перебування її на утриманні у померлого чоловіка необхідно їй для переходу на його пенсію, тому й просить встановити факт, що вона знаходилася на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явилася, в заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_3 , який діє на підставі ордеру серії ДН № 092276 від 08 листопада 2019 року, до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій підтримав вимоги ОСОБА_1 , просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість на адресу суду надійшов відзив на заяву в якому голова комісії з припинення управління Литвиненко О.В. просила розгляд справи проводити без її участі та просила винести рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 23 травня 1968 року виданого Шахтарським міським бюро ЗАГС, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 23 травня 1968 року, про що було складено відповідний актовий запис №202 (а.с.9).

Зареєстрованим місцем проживання заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 03 січня 1973 року є АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів та копією домової книги для прописки громадян (а.с. 4-5, 7-8, 19-22).

З 04 грудня 2017 року ОСОБА_1 стала на облік як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області (а.с. 6).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 19 червня 2018 року Слов`янським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області (а.с.10).

Відповідно до довідки № 2260 від 14 листопада 2019 року виданої КП «Комунальник» м. Шахтарська, ОСОБА_1 , на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.40).

ОСОБА_2 розпочав свою трудову діяльність у 1959 році та у 2013 році був звільнений за власним бажанням з посади заступника начальника ТОВ «Донрозробка», що підтверджується записами в трудових книжках ОСОБА_2 (а.с.11-16, 17-18).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 травня 1993 року виданого комітетом по приватизації та управлінню м. Шахтарська на праві власності належала квартира у АДРЕСА_1 (а.с. 23).

З довідки виданої начальником Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду управління від 13 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію за віком: у листопаді 2017 року 10740,00 грн, у грудні 2017 року 10740,00 грн, у січні 2018 року 13 730,00 грн, у лютому 2018 року 13730,00 грн, у березні 2018 року 13730,00 грн, у квітні 2018 року 13730,00 грн, у травні 2018 року 13 730,00 грн (а.с.42).

З довідки виданої начальником Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду управління від 13 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком: у червні 2019 року 2832,86 грн, у липні 2019 року - 2832,86 грн, у серпні 2019 року 2832,86 грн, у вересні 2019 року - 2832,86 грн, у жовтні 2019 року 2832,86 грн, у листопаді 2019 року 2832,86 грн (а.с.43).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058-VI), члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно із роз`ясненнями які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ( 1502-06 )), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 )).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року (а.с.45), витребувано у Слов`янського об`єднаного управління ПФУ Донецької області відомості щодо отримуваної пенсії померлим чоловіком заявниці ОСОБА_2 , за п`ять років, що передували дню смерті, тобто з 17 травня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із довідкою Слов`янського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області від 19 листопада 2019 року, ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні і отримував пенсію за віком. Щомісячно за періоди з травня 2013 року по грудень 2013 року розмір пенсії становив 45 184,78 грн; за період з січня 2014 року по грудень 2014 року становив 68212,32 грн.; з січня 2015 року по грудень 2015 року 69202,76 грн.; з січня 2016 року по грудень 2016 року 70 364,64 грн.; з січня 2017 року по грудень 2017 року - 95 907,53 грн.; з січня 2018 року по травень 2018 року 68 650,00 грн. (а.с. 48-49).

Тобто, померлий годувальник - ОСОБА_2 мав пенсію значно більшу ніж у ОСОБА_1 , і його допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ані отримання непрацездатною особою пенсії, ані її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Приймаючи до уваги довідку №2260 від 14.11.2019 року та довідку № 211 від 13.11.2019 року про фактичне проживання з померлим, суд виходить з того, що незважаючи на ситуацію, яка склалася у країні, у тому становищі, в якому опинилася заявниця, вона була позбавлена можливості отримати офіційні документи на підтвердження спільного мешкання зі своїм чоловіком, а тому звертаючись до суду, надала усі можливі докази, які могла надати у цій ситуації.

Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело «живого» права, суд також зазначає, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться у вказаній справі, обов`язок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

Така позиція висловлена у Рішенні Європейського Суду по справі «Кіпр проти Туреччини» від 10 травня 2001 року, де також у п. 93 Суд нагадує, що в своєму Консультативному Висновку по Намібії Міжнародний Суд заявив наступне (1971 ICJ Reports, p. 56, § 125): "Загалом непризнання північно-африканської адміністрації цієї Території не повинно привести позбавлення народу Намібії вигод від міжнародної співпраці. Зокрема в той час як дії офіційного характеру, які здійснюються урядом Північної Африки від імені або по відношенні Намібії після спливу відомого мандата, являються незаконними та такими, що не мають сили, ця неспроможність не може бути розповсюджена на такі дії, як наприклад реєстрація народження, смерті, шлюбу, наслідки подібних дій можуть бути проігноровані в погіршення мешканців цієї Території».

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту.

На підставі вищевикладеного, суд приймає до уваги фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в довідці №2260 від 14.11.2019 року та довідку № 211 від 13.11.2019, а саме, що ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено самою заявницею, проживаючи разом із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 отримував пенсію у більшому розмірі ніж заявниця та витрачав кошти на утримання сім`ї, його допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, у зв`язку із чим, суд приходить до переконання, що заявниця дійсно перебувала на утриманні у ОСОБА_2 .

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 3 СК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 223, 259, 263 - 265, 273, 315 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Горлівки Донецької області Україна, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна