СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2/760/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

17 січня 2019 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

У вересні 2017 року Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Посилається на те, що 29 березня 2012 року між КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував та станом на 11 вересня 2017 року мав заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 14848,89 гривень, яка включала в себе:

- 3063,36 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 2307,44 гривень - заборгованість за процентами;

- 8294,81 гривень - заборгованість по сплаті пені;

- 1183,28 гривень - штрафні санкції.

З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, на уточнюючі запитання суду щодо порядку розрахунку заборгованості Відповідача просила розглядати справу на підставі уточненого розрахунку та додаткових пояснень до нього.

Відповідач до суду не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася.

Суд вважає можливим розглянути справ у відсутність Відповідача на підставі наявних матеріалів справи із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

29 березня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір (у формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг) про відкриття кредитної лінії на платіжну картку, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредитну лінію на суму в розмірі 300 гривень (з можливістю зміни її ліміту банком на власний розсуд) зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами згідно з діючими тарифами, на той час - 36% річних.

З наданого Позивачем розрахунку встановлено, що протягом дії кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом неодноразово змінювався, зокрема: з 01.01.2013 - 30% річних, з 01.09.2014 - 34,8% річних, а з 01.04.2015 - 43,20% річних.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Встановлено, що Відповідач своїх зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість.

Перевіряючи обгрунтованість наданого Позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1, який складається з двох частин (до 01.06.2015 та після вказаної дати), суд звертає увагу на наступне.

З розрахунку вбачається, що станом на 01.04.2015 заборгованість Відповідача за тілом кредиту та процентами була відсутня. (а.с. 70)

Починаючи з 17.07.2015 Відповідачем, як вбачається з другої частини Розрахунку заборгованості, було витрачено кредитних коштів на загальну суму в розмірі 16952,79 гривень (стовпчик 3), при цьому погашено 13889,43 гривень (стовпчик 18). Підрахунок вказаних показників дозволяє суду погодитись із тим, що заборгованість Відповідача за тілом кредиту становить саме 3063,36 гривень (у випадку, якщо всі суми, які сплачувались Відповідачем, спрямовувались саме на погашення тіла кредиту).

В той же час, жоден з дев'ятнадцяти стовпчиків Розрахунку заборгованості (з 01.01.2016) не дозволяє визначити, на якій підставі Позивач просить стягнути з Відповідача саме 2307,44 гривень в якості відсотків за користування кредитом (на яку суму тіла кредиту вони нараховувались за кожен місяць).

Натомість в розрахунку наявний Стовпчик 4 під назвою «Включення в заборгованість нарахованих відсотків, штрафів, пені», аналіз якого дає підстави для висновку про те, що включаючи в загальну заборгованість нараховану в попередньому місяці проценти (стовпчик 8) пеню (стовпчики 11 та 17), в наступному місяці Банк вже нараховує проценти/пеню на загальну заборгованість, включаючи проценти та пеню за попередні періоди, що прямо не передбачено умовами договору та суперечить самій суті кредитного договору, згідно з яким проценти нараховуються лише на тіло кредиту

Згідно з п.2.1.1.12.1 Умов під борговими зобов'язаннями за Кредитом Сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта.

Пункт 2.1.1.12.2 Умов визначає, що за користування Кредитом протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі , зазначеному в Тарифах, що діють на дату зарахування. Сплату відсотків за Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в сумі нарахованих відсотків (договірне списання).

В разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно Умов, Клієнт використав всю суму Кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мав місце на дату нарахування відсотків.

Не зважаючи на такі положення договору, які дозволяли Позивачу списувати заборгованість по пені та відсоткам за рахунок збільшення розміру кредитного ліміту (тіла кредиту), та, відповідно, заборгованості за ним, Позивач таким правом не скористався, що підтверджується його фактичними вимогами, згідно з якими заборгованість по тілу кредиту складається лише з суми в розмірі 3063,36 гривень.

В такому випадку безпідставним, на переконання суду, є щомісячне в період з 01.10.2015 по 31.10.2016 нарахування процентів на всю суму заборгованості, включаючи заборгованість за процентами та пенею (стовпчик 17) за попередні періоди. Крім того, нарахування процентів на заборгованість по пені прямо суперечить ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Що стосується вимог про стягнення з Відповідача пені, то в даному разі суд виходить з того, що Умовами передбачений обов'язок позичальника сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення (відображено у розрахунку в стовпчику 11) + 100 гривень щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму в розмірі від 100 гривень другий місяць поспіль і більше (стовпчик 17).

Враховуючи, що процентна складова пені (0,24%) нараховується на суму загальної заборгованості, необгрунтованим є нарахування пені починаючи з 01.11.2016 (стовпчик 11) на загальну суму заборгованості, в тому числі - на безпідставно нараховані проценти.

На підставі зазначених умов вище договору про нарахування фіксованої складової пені, починаючи з 01.05.2016 Банком щомісячно нараховувалася неустойка в розмірі 50 або 100 гривень (стовпчик 17) (всього на суму в розмірі 1350 гривень). Враховуючи, що розмір заборгованості за тілом кредиту становив більше 100 грн, такі нарахування формально відповідають умовам договору. Відтак, вимоги про стягнення пені в розмірі 1350 гривень підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач не спромігся надати суду обгрунтований, зрозумілий розрахунок заборгованості Відповідача частині нарахованих процентів та пені (процентної складової).

Правова позиція Верховного Суду для даному випадку вказує на обов'язок суду самостійно визначити заборгованість позичальника за кредитним договором за наявними матеріалами, проте наявних у справі матеріалів явно недостатньо для здійснення такого розрахунку, суд позбавлений самостійно збирати докази, а з огляду на складність Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», для здійснення правильного розрахунку необхідні спеціальні знання у іншій галузі, ніж право (економіка, бухгалтерія). Натомість, Суд позбавлений можливості призначити судову економічну експертизу з власної ініціативи.

Таким чином, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають сума заборгованості за тілом кредиту в сумі 3063,36 гривень та пеня в розмірі 1350 гривень.

Крім того, у відповідності до Тарифів у випадку порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн+5% від суми позову.

Враховуючи викладене, величина неустойки у вигляді штрафу, яку слід стягнути з Відповідача, розраховується наступним чином:

500 грн + 220,67 грн (5% від розміру обгрунтованих вимог) = 720,67 грн

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 553,20 гривень (пропорційно розміру задоволених вимог: 5134,03 х 1600 / 14848,89).

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 29.03.2012 в сумі 5134,03 гривень, з яких :

- 3036,36 гривень заборгованості по тілу кредиту;

- 1350 гривень - заборгованості по сплаті пені;

- 720,67 гривень заборгованості по сплаті неустойки (штрафу) за прострочення виконання зобов'язання.

В іншій частині позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 553,20 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ;

Відповідач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.

Суддя: