Провадження № 2/127/3020/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в серпні 2019 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_1 разом із чоловіком утримують 5 коней, а також інших тварин. До них приїжджають люди з хворими дітьми, учасники бойових дій з поствоєним синдромом, люди з обмеженими можливостями, з якими вони ми займаються із використанням іпотерапії. За конями ОСОБА_1 разом із чоловіком доглядають, прибирають послід на вулицях. «Поні клуб» - так називається організований напрямок допомоги вищезазначеним особам, зокрема з обмеженими можливостями, за що отримали низку подяк та нагород

Останні 2 роки ОСОБА_2 неодноразово висловлював позивачу претензії з приводу неприпустимості їзди на конях в лісі, де гуляють люди. Вищезазначена особа неодноразово ініціювала особисте та колективне звернення до Вінницького міського голови Моргунова С.А. (вих. № 01-31444 від 03.04.2019 р.), УПП у м. Вінниця (пояснення відповідача від 15.05.2019 p.), міського управління ГУ ДПСС у Вінницькій області (акт № 1 від 23.05.2019 p.), виконавчого комітету Вінницької міської ради (вих. № ко-01-31444/1-00-00 від 03.05.2019 p.).

З метою з`ясування правомірності претензії від відповідача позивач зверталася до лісного господарства і отримала відповідь, що її діяльність не є протизаконною та ліс можуть відвідувати і коні і люди (відповідь ДП «Вінницький Лісгосп» № 02-37 від _03.2019 року, довідка видана начальником ВМДЛВМ Ковальчуком у двох примірниках, список із 41 підписом мешканців та сусідів, що проживають за адресами лісової смуги поблизу 2-го проїзду Генерала Арабея у м. Вінниці).

В судовому засіданні відповідач свою вину не визнав, пояснив наступне. Він бігає в лісі неподалік від житлових будинків, що по АДРЕСА_1 . В цьому ж лісі люди катаються на конях, їздять по доріжках, де бігає він, гуляють люди. Коні справляють природні потреби на доріжку, розбивають покриття, унеможливлюють відвідування цієї лісової зони іншими пішими людьми, а також людьми з обмеженими фізичними можливостями. Він неодноразово звертався до власників коней та до дільничного інспектора, але жодного реагування не було. Одного разу кінь брикнув біля нього, він злякався, що міг отримати тілесні ушкодження.

Неповнолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що вона разом з ОСОБА_4 їхала по лісі на коні, в цей час їм назустріч вибіг відповідач, який кричав, махав палицею до коня, налякав їх та коней, внаслідок чого ОСОБА_4 через деякий час впала с коня, оскільки той поводився неспокійно та брикався.

В судовому засіданні були переглянути відеозаписи, зроблені вершниками взимку 2019 року на ділянці лісу, з яких вбачалось, що відповідач, біжить по лісі, кричить та махає руками до вершниць, які попереджають його, що його поведінка фіксується на відео.

В судовому засіданні відповідач не заперечував наявність конфлікту між людьми, що їздять по лісу верхи та ним, однак стверджував, він не вчиняв хуліганських дій щодо них. За таких обставин суд дійшов висновку про винуватість відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Його ствердження про те, що коні засмічують ліс та унеможливлюють його відвідування іншими людьми, суд сприймає критично та вважає, що лісові та паркові зони, в тому числі в межах населеного пункту, можуть використовуватися як для прогулянок людей, так і для вигулу домашніх тварин.

Постановою Вінницького міського суду від 20.03.2019 року в адміністративній справі № 127/8064/19 щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 173 кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 визнано винним.

Внаслідок умисних протиправних дій, адміністративного правопорушення, постійних звернень до державних органів влади та громадських організацій відповідач перешкоджає позивачу у свої діяльності та завдає постійної моральної шкоди.

Таким чином, немайнові права позивача порушено та підлягають судовому захисту.

За ініціативи відповідача ледь не щодня правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування приїздять до господарства позивача з позаплановими перевірками.

Змінився спосіб життя позивача, адже потрібно багато часу і зусиль, щоб зустрічати органи місцевої влади та правоохоронні органи, коли ті позапланово приїздять з перевірками, звернення відповідача набули резонансу, що шкодить позитивній репутації господарства «Поні Клуб», все менше часу залишається для господарських робіт.

Постійні розмови в сім`ї, між друзями та знайомими щодо резонансу звернень відповідача впливають на душевний стан позивача.

У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулась до суду та просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь моральну шкоду у розмірі 100152,00 грн., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення позову, надавши відзив на позовну заяву. Відзив мотивований тим, що з 20.10.2014 року відповідач та його дружина ОСОБА_7 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , та перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення (Правобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради за заявами про взяття їх на облік як осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

Згідно з інформацією, розміщеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач займається підприємницькою діяльністю з метою отримання прибутку за наступними видами діяльності: код КВЕД 01.43 розведення коней та інших тварин родини конячих; код КВЕД 01.47 розведення свійської птиці; код КВЕД 01.49 розведення інших тварин; код КВЕД 01.62 допоміжна діяльність у тваринництві; код КВЕД 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; код КВЕД 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, код КВЕД 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); код КВЕД 46.19; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н. в. і. у.; код КВЕД 91.04; функціонування ботанічних садів, зоопарків і природних заповідників; код КВЕД 93.29 організування інших видів відпочинку та розваг; код КВЕД 96.09 надання інших індивідуальних послуг, н. в. і. у.; код КВЕД 47.30 роздрібна торгівля пальним; код КВЕД 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; код КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; код КВЕД 74.20 діяльність у сфері фотографії.

Разом цим, за інформацією з ЄДР діяльності з іпотеранії позивач не здійснює і відсутні юридичні особи чи громадські організації з назвою «Поні клуб» у м. Вінниці чи у Вінницькій області, що підтверджується роздруківкою. Тобто, зазначена в позові інформація про здійснення ОСОБА_1 діяльності з іпотерапії, та допомоги учасникам бойових дій та особам з інвалідністю суперечить дійсності. Підприємці це люди, які займаються підприємництвом.

Позивач самостійно, ініціативно, систематично, на власний ризик здійснює господарську діяльність із метою одержання прибутку.

Але її підприємницька діяльність мала б здійснюватися з дотриманням вимог чинного законодавства, підзаконних нормативних актів без порушення прав та законних інтересів інших громадян. На жаль, позивач нехтує правами інших громадян під час здійснення підприємницької діяльності та створює небезпеку життю і здоров`ю оточуючих.

Періодично відповідач з дружиною, або сам гуляє в лісі неподалік житлових будинків по вулиці АДРЕСА_1 .

09.03.2019 р. у відповідача виникла конфліктна ситуація з особами, які орендували коней у позивача і через безвідповідальність яких ОСОБА_2 дивом вдалося уникнути травми від коней під час прогулянки в лісі неподалік житлових будинків по вулиці АДРЕСА_1 . В результаті цього на нього та позивача було складено протоколи про адмінправопорушення. Відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, а позивач уникла притягнення до адміністративної відповідальності через халатне безвідповідальне ставлення до своїх обов`язків осіб, що складали протокол.

Разом з цим, в ході розгляду справи про адмінправопорушення було встановлено, що позивач без належного супроводу відправляла на кінні прогулянки неповнолітніх осіб, невмілими і безконтрольними діями яких піддавала небезпеці життя як самих неповнолітніх, так і інших громадян.

В свою чергу відповідач та інші мешканці мікрорайону, де він проживає, зверталися до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування із зверненнями, щоб ті в межах компетенції вжили заходів щодо унеможливлення позивачем порушення правил благоустрою в ході здійснення своєї підприємницької діяльності та усунення небезпеки життю і здоров`ю громадян.

Зокрема, в результаті пошкодження пішохідних доріжок внаслідок вигулу коней відповідачем 16.06.2019 р. було отримано травму і з цього приводу він також звертався до правоохоронних органів.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що звернення відповідача до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування щодо припинення нею порушень правил благоустрою території міста Вінниці, затверджених рішенням Вінницької міської ради від 01.03.2011 р. № 104 завдають їй моральної шкоди. І при цьому наводить розрахунок. При цьому докази такої шкоди у долучених до справи матеріалах відсутні.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_8 , який пояснив, що позивач здійснює підприємницьку діяльність з порушенням чинного законодавства, зокрема, коні вигулюються за межами будинковолодіння, без супроводу відповідальної особи, після тварин на дорозі залишаються сліди обміну речовин.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 займається утриманням, розведенням екзотичних видів тварин, птахів, домашніх та сільськогосподарських тварин. Господарство являється благополучним щодо гостроінфекційних хвороб тварин та птахів. Тварини, що утримуються знаходяться під постійним ветеринарно-санітарним контролем та піддаються необхідним профілактичним та діагностичним обробкам. «Поні клуб» ФОП ОСОБА_1 знаходиться під постійним державним ветеринарно - санітарним контролем, що включає в себе контроль щодо проведення профілактичних щеплень, досліджень та утримання, згідно довідок начальника ВМДЛВМ ОСОБА_9

ОСОБА_1 разом із чоловіком утримують 5 коней, а також інших тварин. До них приїжджають люди з хворими дітьми, учасники бойових дій з поствоєним синдромом, люди з обмеженими можливостями, з якими вони ми займаються із використанням іпотерапії. За конями ОСОБА_1 разом із чоловіком доглядають, прибирають послід на вулицях. «Поні клуб» - так називається організований напрямок допомоги вищезазначеним особам, зокрема з обмеженими можливостями, за що отримали низку подяк та нагород, а саме: подяка від Регіонального центру МВС у Вінницькій області, подяка від адміністрації ВОДКРС, подяка від голови правління громадської організації «Калинівська Асоціація Учасників Бойових Дій Ато» у двох примірниках вих. №158/01-5 від 20.02.2019 p., подяка від адміністрації «Вінницького навчально-виховного комплексу: спеціальна загальноосвітня школа-інтернат 1-3 ступенів Вінницької міської ради, подяка від міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними можливостями «Гармонія» вих.. № 54/19 від 25.02.2019 р, подяка від адміністрації КЗ Загальноосвітня школа 1-3 ступенів №15 вих. №137 від 25.02.2019 р. у двох примірниках, подяка від адміністрації центру комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» вих. №91 від 25.02.2019 p., подяка від громадської організації Асоціації захисту та допомоги інвалідам «Відкриті серця» вих. № 021 від 08.04.2010 р.

ОСОБА_2 неодноразово висловлював позивачу претензії з приводу неприпустимості їзди на конях в лісі, де гуляють люди. Також відповідач неодноразово ініціював особисте та колективне звернення до Вінницького міського голови Моргунова С.А. (вих. № 01-31444 від 03.04.2019 р.), УПП у м. Вінниця (пояснення відповідача від 15.05.2019 p.), міського управління ГУ ДПСС у Вінницькій області (акт № 1 від 23.05.2019 p.), виконавчого комітету Вінницької міської ради (вих. № ко-01-31444/1-00-00 від 03.05.2019 p. та вих. № Б-01-109608/1-0010 від 22.11.2019 р.), КП «Муніципальна варта» ВМР (вих. 09-1/279 від 15.11.2019 р.), задля втручання на захист прав та свобод та громадян, які потерпають від свавілля ФОП ОСОБА_1

Також ОСОБА_2 неодноразово подавались скарги на бездіяльність працівників поліції, що підтверджується матеріалами справи.

З метою з`ясування правомірності претензії від відповідача позивач зверталася до лісного господарства і отримала відповідь, що її діяльність не є протизаконною та ліс можуть відвідувати і коні і люди (відповідь ДП «Вінницький Лісгосп» № 02-37/24 від 20.03.2019 року).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2019 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 19.04.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі вісімдесят п`яти гривень в дохід держави.

Постановою встановлено, що 09.03.2019 року приблизно об 11:30 год. відповідач в лісовій смузі поблизу 2-го проїзду Генерала Арабея у м. Вінниці вчинив сварку із вершницею ОСОБА_4 , під час якої чіплявся до неї, виражався нецензурною лайкою, розмахував палицею до коня, внаслідок чого остання через деяку відстань з коня впала. Своїми діями відповідач скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас суд звертає увагу, що ОСОБА_1 в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не виступала потерпілою, а притягнення ОСОБА_2 до відповідальності не може бути підставою для стягнення моральної шкоди на користь позивача.

В судовому засіданні оглянуто та досліджено характеристики на ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Необхідно зазначити, що право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 12, 81 ЦПК України.

Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем ФОП ОСОБА_1 відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено неправомірності дій відповідача, якими спричинено їй моральну шкоду. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того факту, що змінився спосіб життя позивача, що звернення відповідача набули резонансу, що шкодить позитивній репутації господарства «Поні Клуб», все менше часу залишається для господарських робіт. Те, що постійні розмови в сім`ї, між друзями та знайомими щодо резонансу звернень відповідача впливають на душевний стан позивача теж позивачем не доведено.

Окрім того, суд звертає увагу, що згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003. Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов`язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Тому сам факт звернення відповідача із завами до правоохоронних органів і органів державної влади та місцевого самоврядування не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди.

В звязку з відмовою в задоволенні позову судові витрати залишити без відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 13, 76-82, 141, 263- 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 .

Суддя