Дата документу 29.11.2019
Справа № 937/8353/19
Провадження № 2/937/3658/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення частки земельної ділянки в праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення частки земельної ділянки в праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 20 березня 2003 року на підставі договору дарування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийняли в дар в рівних долях житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , і стали власниками по 1/3 частки зазначеного будинку кожний. 08 лютого 2008 року на підставі договору дарування, ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_3 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 1/3 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 і він став власником 1/3 частини зазначеного будинку. 18 вересня 2010 року нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Лайзорик О.Ф., було посвідчено спадковий договір, за умовами якого ОСОБА_5 після своєї смерті передає у власність ОСОБА_4 належну йому на праві спільної приватної часткової власності 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , за що на ОСОБА_4 покладались обов`язки у разі хвороби ОСОБА_5 надавати йому необхідну допомогу, а в разі його смерті організувати поховання. На підставі рішення Мелітопольської міської ради №1/2 від 28.12.2011 на а ім`я ОСОБА_5 (державний акт серія ЯЛ № 141273), ОСОБА_1 (державний акт серія ЯЛ № 141274), ОСОБА_3 (державний акт серія ЯЛ № 141275) видані державні акти про право власності па земельну ділянку площею 0.0616, кадастровий номер :01:015:0173, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), розташована по АДРЕСА_1 . Таким чином, згідно вказаних вище державних актів про право власності на загальну ділянку та зазначеної в цих документах площі земельної ділянки, у позивача ОСОБА_1 , померлого ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_3 були однакові за площею земельні ділянки. Загальна площа земельної ділянки становить 0.0616га. Однак, згідно додатків до вказаних вище державних актів про право власності частки співвласників у спільній власності не визначено. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Умови спадкового договору від 18.09.2010 року зі сторони ОСОБА_4 були виконані і після смерті ОСОБА_5 до неї перейшло право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. 28 лютого 2014 року за заявою ОСОБА_4 було припинено обтяження, а саме заборона відчуження 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , накладеного на підставі спадкового договору. У зв`язку з вищенаведеним на даний чає співвласниками житлового будинку в АДРЕСА_1 в рівних долях по 1/3 частині є позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_9 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на частку земельної ділянки площею 0.0616, кадастровий номер :01:015:0173. з цільовим призначенням - присадибна ділянка, розташована по АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками даної земельної ділянки є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_9 в інтересах якого діє ОСОБА_2 . Померлий ОСОБА_5 доводився позивачу ОСОБА_1 чоловіком. Позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті свого чоловіка прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем. 24 вересня 2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О. для оформлення спадщини на земельну ділянку та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з причини того, що частка померлою ОСОБА_5 у праві власності на означену земельну ділянку не визначена, а є приватною спільною сумісною власністю спільно з позивачем. В зв`язку з тим, що в державних актах на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , між померлим ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було визначено частки кожного у праві власності на земельну ділянку, вона не має можливості позасудовим порядком виділити долю померлого у спільній сумісній власності для оформлення спадщини. Тому вона просить суд визначити, що частки ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0.0616 га, кадастровий номер :01:015:0173, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №141273 від 15 березня 2012 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить по 1/3 частині кожному.

В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

В судове засідання представник третьої особи - Органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області - не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, 20 березня 2003 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Мозгіною О.П., ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 прийняли в дар в рівних долях житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та стали власниками по 1/3 частині зазначеного будинку кожний, що підтверджується копією договору дарування від 20.03.2003 року та копією витягу ДКП ММБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно №345403 від 11.04.2003р. (а.с.10-11).

08 лютого 2008 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Мозгіною О.П., ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_3 в інтересах якого діяв ОСОБА_2 1/3 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування частини житлового будинку від 08.02.2008р. та копією витягу КП «ММБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18087887 від 13.03.2008 (а.с.12-13).

18 вересня 2010 року нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Лайзорик О.Ф., було посвідчено спадковий договір, за умовами якого ОСОБА_5 (відчужувач) після своєї смерті передає у власність ОСОБА_4 (набувачу майна), належну йому на праві спільної приватної часткової власності 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Відповідно до умов договору на ОСОБА_4 покладались обов`язки у разі хвороби ОСОБА_5 надавати йому необхідну допомогу немайнового характеру, а в разі його смерті організувати поховання, що підтверджується копією спадкового договору від 18.09.2010 року, копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 24769826 від 18.09.2010р., копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №28534188 від 18.09.2010р. (а.с.18-20).

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст. 356 ЦПК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожною з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Так, судом встановлено, що на підставі рішення Мелітопольської міської ради №1/2 від 28.12.2011р. на ім`я ОСОБА_5 (державний акт серія ЯЛ № 141273), ОСОБА_1 (державний акт серія ЯЛ № 141274), ОСОБА_3 (державний акт серія ЯЛ № 141275) були видані державні акти про право власності на земельну ділянку площею 0.0616га. кадастровий номер :01:015:0173, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , копії даних акті долучені до матеріалів справи (а.с.22-30).

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.2 ст. 370 ІІК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №272 (а.с.17).

Судом встановлено, що умови спадкового договору від 18.09.2010 року зі сторони ОСОБА_4 були виконані і після смерті ОСОБА_5 до неї перейшло право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. 28 лютого 2014 року за заявою ОСОБА_4 було припинено обтяження, а саме заборона відчуження 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , накладеного на підставі спадкового договору, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 18430272 від 28.02.2014 року (а.с.21).

Таким чином співвласниками житлового будинку в АДРЕСА_1 в рівних долях по 1/3 частині є позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_9 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , що підтверджується копією технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 від 12.07.2019 року (а.с.14-16).

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на частку земельної ділянки площею 0.0616га. кадастровий номер :01:015:0173, з цільовим призначенням - присадибна ділянка, розташована по АДРЕСА_1 , що належала померлому па праві спільної сумісної власності на підставі державного акту на право власності па земельну ділянку серії ЯЛ №141273 від 15 березня 2012 року і щодо якої розпорядження на випадок своєї смерті померлий не зробив.

Іншими співвласниками даної земельної ділянки є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_9 в інтересах якого діє ОСОБА_2 .

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, померлий спадкодавець ОСОБА_5 доводився позивачу ОСОБА_1 чоловіком, що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_2 (а.с.9).

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті свого чоловіка прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, що підтверджується записом у паспорті спадкоємця про місце її реєстрації (а.с.7).

24 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О. для оформлення спадщини на земельну ділянку та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки по АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_5 , оскільки частка спадкодавця у праві власності на означену земельну ділянку не визначена (а.с.31).

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05 2008р. зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05 2008 р., в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах

Відповідно до ст. 81 Земельною кодексу України, право власності на земельні ділянки громадяни України набувають на підставі прийняття спадщини.

У інформаційному листі Вищою спеціалізованою суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого ( П.І. Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила Ѕ».

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що оскільки в державних актах на право власності на земельну ділянку між померлим ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було визначено частки кожного у праві власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 не має можливості позасудовим порядком виділити долю померлого у спільній сумісній власності для оформлення спадщини на земельну ділянку, площа земельної ділянки сторін була однакова та становить 0.0616га., відповідачі та третя особа проти задоволення позову не заперечують, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 355-370, 1216-1270 ЦК України, суд, Пленумом ВСУ, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення частки земельної ділянки в праві спільної сумісної власності - задовольнити повністю.

Визначити, що частка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0.0616га, кадастровий помер :01:015:0173, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №141273 від 15 березня 2012 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , становила 1/3 частину.

Визначити, що частка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0.0616га, кадастровий помер :01:015:0173, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №141274 від 15 березня 2012 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 , становить 1/3 частину.

Визначити, що частка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0.0616га, кадастровий помер :01:015:0173, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №141275 від 15 березня 2012 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , становить 1/3 частину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко