РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 року Провадження №2/425/36/19

Справа №425/2447/18

м.Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Москаленко В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Окрошко О.О.,

представників позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідача про відшкодування шкоди посилаючись на такі обствини.

16 грудня 2015 року вона, керуючи автомобілем «Mazda-3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухалась по своїй смузі руху по автодорозі Т1306 у напрямку руху з смт. Новоайдар до м. Сєвєродонецьк за швидкістю не більше 70 км/год.

Приблизно о 16-30 годині, по даному автошляху, рухався у зустрічному напрямку відповідач, керуючи автомобіль марки «ВАЗ-217030», реєстраційний номерний знак АН 5158СМ, який на відстані приблизно 300 метрів від дорожнього знаку «с.Смолянинове» , зі швидкістю приблизно 80 км/год. виїхав на зустрічну смугу, в результаті чого сталося зіткнення автомобілів.

За фактом вказаного зіткнення автомобілів правоохоронними органами було розпочато досудове розслідування, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000229 від 17 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою прокуратури Луганської області від 19.04.2016 року було закрито кримінальне провадження у зв,язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: через відсутність отримання тілесних ушкоджень, тяжкість яких передбачена цією статтею КК України, але дії відповідача щодо спричинення дорожньо транспортної пригоди та пошкодження її транспортного засобу знаходились у причинному зв,язку між собою.

З моменту закриття кримінального провадження відносно відповідача минув значний проміжок часу, однак питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху вирішено не було.

Вважає, що вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується встановленими під час досудового розслідування та викладеними в постанові від 19.04.2016 року фактами, а також висновком експерта №19/113/9-1/53е від 04.04.2016 року, відповідно до п.п.4,5 якого, в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-217030 мав технічну можливість запобігти ДТП, діючи відповідно до технічних вимог пунктів 10.1.11.3 або 12.1 Правил дорожнього руху. З технічної точки зору, дії водія автомобіля ВАЗ-217030 ,невідповідні технічним вимогам пунктів 10.1.11.3 або 12.1 Правил дорожнього руху, знаходились у причинному зв,язку з ДТП.

Внаслідок ДТП пошкоджено її автомобіль, чим спричинено їй матеріальні збитки.

Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи №41 від 15 квітня 2016 року, вартість відновлювальних робіт автомобіля «Mazda-3», реєстраційний номер НОМЕР_2, станом на 16.12.2015 року, складає 276387,89 гривень.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь суму завданої шкоди у розмірі 276387 гривень 89 копійок та судовий збір.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, надали суду аналогічні пояснення по суті заявлених вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що в описі матеріалів кримінального провадження не вказана постанова про призначення товарознавчої експертизи, а в самій постанові слідчого про призначення вказаної експертизи не міститься попередження експерта про кримінальну відповідальність, що є порушенням КПК України. Крім того, у висновку експерта вказана ринкова вартість автомобілю «Mazda-3», реєстраційний номер НОМЕР_2, станом на 16.12.2015 року, яка складає 222552,84 гривень, але в ціні позову позивач зазначає вартість матеріальної шкоди в розмірі 276387,89 гривень, яку просить стягнути з відповідача, при цьому не зазначає, що якщо стягувати зазначену суму шкоди, то необхідно автомобіль «Mazda-3» , який постраждав в наслідок ДТП, віддати відповідачу. Також, при проведенні експертизи, експерт у порушення вимог Закону України «Про експертизу», витребував лише матеріали кримінального провадження, при цьому не витребував пошкоджений автомобіль позивача для огляду. Вважає, що висновок експерта автотоварознавчої експертизи №41 від 15 квітня 2016 року не є належним доказом у даній цивільній справі.

Крім того, позивач не пред,явив ніякої вимоги до страхової компанії, хоча цивільна- правова відповідальність відповідача як власника наземного транспортного засобу та особи, винної в ДТП, була застрахована, а тому питання відшкодування шкоди, завданої ДТП необхідно вирішувати саме зі страховиком. Не предявлення позову до страхової компанії є підставою для відмови у задоволенні позову, про що висловив свою позицію Верховний Суд. Вважає неправильним застосування позивачем норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просив відмовити позивачу в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що постановою прокуратури Луганської області про закриття кримінального провадження від 19 квітня 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000229 від 17.12.2015 року закрито у зв,язку з відсутністю в діях старшого інспектора сектору Кремінського відділу поліції ГУ НПУ в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто у відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КК України ( а.с.11).

З висновку експерта Луганського науково дослідного експертно-

криміналістичного центру №19/113/9-1/53е від 04.04.2016 року вбачається, що в указаній вище ситуації, водію автомобіля Mazda-3 слід було керуватися технічними вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля Mazda-3 не відповідали технічним вимогам пункту 31.4.5(г) правил дорожнього руху. Якщо виїзд автомобіля ВАЗ-217030 на зустрічну смугу мав місце в наслідок дій водія цілеспрямовано виїхавшего на зустрічну смугу, то водію автомобіля ВАЗ-217030 перед зміною напрямку руху слід було керуватися технічними вимогами пунктів 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху. Якщо виїзд автомобіля ВАЗ-217030 на зустрічну смугу мав місце в наслідок того, що водій не обрав безпечну швидкість та не впорався з керуванням, то водію автомобіля ВАЗ-217030 слід було керуватися технічними вимогами пункту 12.1 Правил дорожнього руху. Питання про наявність у водія Mazda-3 технічної можливості запобігти зіткненню не має сенсу, оскільки навіть повна зупинка автомобіля Mazda-3 відповідно до технічних вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, унеможливлювала б контакту з рухомим без гальмування зустрічним автомобілем ВАЗ-217030. В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-217030 мав технічну можливість запобігти ДТП, діючи відповідно до технічних вимог пунктів 10.1,11.3 або 12.1 Правил дорожнього руху. З технічної точки зору, дії водія автомобіля ВАЗ-217030 невідповідні технічним вимогам пунктів 10.1,11.3 або 12.1 Правил дорожнього руху знаходилися в причинному зв,язку з ДТП. З технічної точки зору, в діях водія автомобіля Mazda-3 не відповідностей технічними вимогам пунктів Правил дорожнього руху що знаходяться в причинному зв,язку зі створенням аварійної ситуації і ДТП, не встановлено (а.с.12-16).

Відповідно висновку експерта № 41 автотоварознавчої експертизи від 15.04.2016 року, ринкова вартість автомобіля Mazda-3 , реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер (VIN) JMZBK 12Z571587464 на 16.12.2015 року складає 222552,84 гривень. Вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, спричиненої власнику автомобіля Mazda-3, ідентифікаційний номер (VIN) JMZBK 12Z571587464 на 16.12.2015 дорівнює ринковій вартості і складає 222552,84 гривень. Вартість відновлювальних робіт автомобіля Mazda-3 , реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер (VIN) JMZBK 12Z571587464 на 16.12.2015 складає 276387,89 гривень (а.с.17-22).

Достовірність доказів це властивість доказу, що характеризує точність, правильність відображення обставин, що належать до предмета доказування. Достовірним є доказ, що містить правдиву інформацію про дійсність. Достовірність доказу залежить від доброякісності джерела інформації (відомостей), відповідності доказів один одному, загальної оцінки всіх зібраних і досліджених доказів.

В матеріалах справи відсутні документи про огляд автомобіля експертом після ДТП з фіксуванням пошкоджень автомобіля, а також відсутні докази попередження експерта про кримінальну відповідальність встановлену законом за завідомо неправдивий висновок, тому суд не може посилатись на оцінку автомобіля, як на належний та на достовірний доказ. Отже звіт про оцінку автомобіля Mazda-3 , реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер (VIN) JMZBK 12Z571587464 на 16.12.2015 року, суд вважає недостовірним і недопустимим доказом і не приймає його.

Доказів протилежного позивач суду не надав.

Крім того,судом встановлено, що на час ДТП відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду завдану третім особам в ТОВ СК «Європейський страховий союз», що підтверджується страховим полісом (а.с.9).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України,при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду.

На даний час позиція Верховного Суду полягає в тому,що потерпілий або страховик за договором КАСКО повинен звертатися з вимогою до страховика цивільно-правової відповідальності винної особи.

До такого висновку прийшла ОСОБА_6 Верховного Суду у Постанові

№ 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року. Колегія суддів відступила від правового висновку викладеного у Постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі

№ 6-2587цс15 згідно з яким страховик, який здійснив виплату страхового відшкодування має право самостійно обирати до кого звертатися з суброгаційним позов (до страховика цивільно-правової відповідальності чи до винуватця). Так, колегія ОСОБА_6 зазначила, що в Україні існує інститут обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а тому, предявлення вимоги до безпосереднього винуватця у межах страхового ліміту суперечить меті такого інституту. На цій підставі, суд прийшов до висновку, що у випадку предявлення вимоги до винуватця, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність суди повинні відмовляти в задоволенні таких позовних вимог. Зазначений правовий висновок у подальшому був ще раз підтриманий ОСОБА_6 Палатою Верховного Суду у Постанові № 760/15471/15-ц від 03.11.2018 року.

Таким чином, суд вважає,що позов подано до неналежного відповідача,а клопотання відповідно до ст.51 ЦПК України про заміну первісного відповідача належним відповідачем ,позивачем подано не було.

Крім того,позивачем не надано належних та допустимих доказів ,які підтверджують розмір шкоди.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов,язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13,51, 81, 141, 258,259,263-265 ЦПК України ,суд

ухвалив :

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди повністю.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст складено 28.01.2019.

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3,проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача:ОСОБА_1,РНОКПП,проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача : ОСОБА_7,РНОКПП НОМЕР_4,проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач : ОСОБА_5 ,РНОКПП 301311,проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представник відповідача:ОСОБА_3 ,РНОКПП невідомий, адреса: Луганська область,м.Кремінна, вул. Тітова,7 офіс № 1.

Суддя: В.В. Москаленко