Провадження № 6/344/198/19
У Х В А Л А

16 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Домбровської Г.В.,

секретаря Стефанець Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу у цивільній справі №344/14136/18 про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу дублікату судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на дітей, в обґрунтування якої посилалась на те, що нею судовий наказ 21.12.2018 року подано для виконання у відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, однак 03.01.2019 року старшим держвиконавцем Керніцьким А.В. було винесено постанову про повернення судового наказу без прийняття до виконання, оскільки боржник зареєстрований у см. Ст. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, а не в м. Івано-Франківську. До цього часу судовий наказ заявнику так і не було повернуто. Судовий наказ 344/14136/18 від 25.09.2018 року втрачений при пересилці, що підтверджується довідкою з Укрпошти.

Сторони в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду заяви повідомлялись належним чином.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 433 ЦПК України суд вважав можливим розгляд заяви за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа №344/14136/18 про видачу судового наказу про стягненя з боржника ОСОБА_2 аліментів на дітей.

25.09.2018 року Івано-Франківським міським судом винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 779 грн. 50 коп. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 07.09.2018 року. ( а.с.16).

З матеріалів заяви вбачається, що 21.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття до виконання виконавого листа (наказу) 3344/14136/18, виданого 25.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментних платежів. Згідно бази даних АСВП, 03.01.2018 року старшим державним виконавцем Керніцьким А.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання за п. 10 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме виконавчий документ направлено не за належністю, оскільки боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно реєстру відправлених листів, 17.01.2019 року постанова про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання із судовим наказом направлена стягувану за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема як зазначено в рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року (заява №60750/00), «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року (заява №67534/01), «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу на те, що зміст поданих суду доказів про встановлення факту втрати судового наказу від 25.09.2018 року дає підстави дійти висновку про втрату оригіналу судового наказу від 25.09.2018 року №344/14136/18.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу у цивільній справі №344/14136/18 про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на дітей, слід задовольнити.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 127, 258-260, 352-355, ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу у цивільній справі №344/14136/18 про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на дітей,- задовольнити.

Видати дублікат судового наказу №344/14136/18 виданого Івано-Франківським міським судом 25.09.2018 року в цивільній справі №344/14136/2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домбровська Г.В.