н/п 2/490/2587/2018 Справа № 490/4709/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
16 січня 2019 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Янкевич В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Національного банку України до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.09.2018року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти заочного розгляду не заперечував, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подали.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, позивач надав позичальнику довгостроковий кредит на споживчі цілі: ремонт та облаштування житла у сумі 97 000,00 грн. строком користування на років та 7 місяців з дати виникнення заборгованості на рахунку з обліку наданого кредиту.
Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору, за користування отриманим кредитом на споживчі цілі позичальник щомісячно під час роботи в Національному банку здійснює оплату в розмірі 8% річних.
21.10.2015 року між позичальником та Національним банком укладено Додатковий договір №157 до Договору про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові ціни від 10.12.2012 року №67.
10.12.2012 року між Національним банком України та ОСОБА_2 в рахунок виконання зобовязання за кредитним договором укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобовязується перед Національним банком України відповідати в повному обсязі за виконання зобовязань позичальника щодо своєчасного повернення кредиту, наданого Національним банком України позичальнику за кредитним договором №67 від 10.12.2012 року.
Згідно п. 2 Договору поруки №67/П від 10.12.2012 року, у випадку невиконання позичальником обовязків перед кредитним договором, позичальник і поручитель відповідають перед Національним банком як солідарні боржники.
У відповідності до п. 4.1.4 Кредитного договору №67 від 10.12.2012 року у разі звільнення з Національного банку за власним бажанням з поважних причин та у випадках, передбачених п. 1,5 ст. 36 КЗПП України, до 20 числа кожного місяця вносити готівкою в касу Національного банку або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок Національного банку щомісячну суму повернення кредиту, що визначена в цьому договорі, здійснювати оплату з користування ним у розмірі 15% річних та сплатити пеню, штраф ( у разі їх нарахування).
24.11.2015 року позичальника звільнено з Національного банку України відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов'язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком та не спростована відповідачем.
На попередження банку від 03.10.2017 року та 28.11.2017 року позичальник та поручитель не відреагували.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (стаття 530 ЦК України).
Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.
За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір у сумі по 881,00 грн. з кожного.
Відповідно до ст. ст. 553-554. 611, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Національного банку України судовий збір у сумі по 881,00 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення виготовлено: 16.01.2019 року.
Суддя Н.П. Черенкова