ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/712/19
Чорнобаївський районний суд Черкаської області
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи

03 грудня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про призначення комісійної судово-медичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, спричиненим дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в :

18.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на свою користь 3335,18 грн. у рахунок ненарахованих і невиплачених сум у відшкодування втраченого заробітку за період з 01.01.2019 по 01.04.2019 та стягувати по 10307,15 грн. щомісячно у рахунок відшкодування втраченого заробітку внаслідок каліцтва, починаючи з 01.04.2019.

В обґрунтування вказано на те, що 22.02.1999 сталась ДТП з вини водія автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 , що належав ВАТ «Криворіжсталь», правонаступником якого відповідач, внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим переніс кілька операцій. Висновками МСЕК від 18.08.1999 позивачу була встановлена II група інвалідності, від 20.09.2000 - підтверджено II групу інвалідності, від 01.09.2006 - встановлено III групу інвалідності, а з 01.08.2013 - встановлено II групу інвалідності безтерміново.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг від 01.06.2000 встановлено вину підприємства-відповідача в каліцтві позивача. Послідуючими рішеннями того ж суду ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача грошові суми щомісячно в рахунок відшкодування втраченого заробітку за період з 18.08 по

01.09.2000, з 01.09.2000 по 01.08.2003.

На підставі висновку Обласного КЗ «Бюро судово-медичної експертизи» (м. Дніпропетровськ) від 17.09.2009 №127, яким позивачу встановлено стійку втрату профпрацездатності у розмірі 30%, ухвалено рішення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 08.07.2010, яким стягнуто з відповідача по 1073,90 гривень щомісячно з 01.02.2010 в рахунок відшкодування втраченого заробітку.

Висновком судово-медичної експертизи від 08.04.2014 №33-к встановлено 60% втрати професійної працездатності та визначено потребу в санаторному лікуванні. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 22.09.2014 відкореговано розмір щомісячних виплат з урахуванням збільшення відсотку втрати профпрацездатності з 30% до 60% та стягнуто з відповідача по 3011,34 грн. щомісячно з 01.08.2014.

Рішенням Чорнобаївського районного суду від 15.06.2018 стягнуто з відповідача грошову суму у розмірі 3874,50 грн. у рахунок ненарахованих і невиплачених сум у відшкодування втраченого заробітку за період з 01.01.2018 до 01.04.2018. З 01.04.2018 розмір щомісячних витрат, що належить позивачу у рахунок відшкодування втраченого заробітку становить 9195,42 грн. Позивач стверджує, що відшкодування втраченого заробітку з 01.01.2019 має становити 10307,15 грн. у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати.

Зазначені обставини стали підставами для звернення з цим позовом до суду для захисту прав позивача на земельну ділянку.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.09.2019 позовні вимоги у справі задоволено з посиланням на те, що розмір відшкодування позивачу має бути перерахований у зв`язку зі зростанням мінімальної заробітної плати, що прямо передбачено законодавством.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано 24.10.2019 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новою постановою відмовити у задоволенні позовних вимог у справі. Скаржник зазначає, що суд помилково послався на ч.2 ст.1208 ЦК України, оскільки позивачу вперше визначено розмір відшкодування, виходячи з його середньомісячної зарплати, а не мінімальної заробітної плати. Підставами для збільшення розміру відшкодування може бути або зростання вартості життя (ч.1 ст.1208 ЦК України) або зростання мінімальної заробітної плати (ч.2 ст.1208 ЦК України), а одночасне застосування обох вказаних підстав є помилковим. Так як розмір відшкодування позивача визначено по його середній заробітній платі, до правовідносин сторін у справі мають застосовуватись положення ч.1 ст.1208 ЦК України про індексацію відшкодування у зв`язку зі збільшенням вартості життя, вимоги про що перед судом не порушувались. Суд послався на висновок експерта для визначення ступеню втрати працездатності позивача, який зроблено у 2014 році, однак на даний момент ступінь втрати працездатності у позивача міг змінитися, що свідчить про неможливість використання такого доказу. Рішення суду ухвалено у режимі відеоконференції без виходу суду до нарадчої кімнати, що є порушенням вимог процесуального законодавства.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи на предмет встановлення ступеня втрати загальної та професійної працездатності.

Розглянувши вищевказане клопотання апелянта, вивчивши матеріали даної справи, колегія суддів приходить до такого.

Згідно до вимог чинного цивільного процесуального закону України докази по справі подаються до суду першої інстанції до закінчення підготовчого судового засідання, а якщо вказане засідання не поводилося - то до початку розгляду справи по суті спору.

Згідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст. 111 ЦПК України комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань. Якщо за результатами проведених досліджень думки експертів збігаються, вони підписують єдиний висновок. Експерт, не згодний з висновком іншого експерта (експертів), дає окремий висновок з усіх питань або з питань, які викликали розбіжності.

З матеріалів справи вбачається, що КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» проведено судово-медичну експертизу та надано відповідний висновок №33-к від 08.04.2014, яким встановлено ступінь втрати працездатності позивача, при цьому, вказаний висновок експерта був предметом дослідження в суді першої інстанції.(а.с. 17-19).

Як пояснив суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 , проведення судом передньої комісійної судово - медичної експертизи №33-к від 08.04.2014 року, згідно до якої стійка втрата працездатності становить 60% було викликано тим, що йому при проведенні чергового повторного огляду МСЕК 01.08.2013 встановлено II групу інвалідності безтерміново. На момент розгляду даної справи по суті спору вказані обстави не змінювалися, і наразі він є інвалідом II групи, яка встановлена безтерміново.

Посилання відповідача на усунення сумнівів у можливому відновленні або зменшенню працездатності позивача, враховуючи характер і перебіг патологічного процесу травми у ОСОБА_1 з можливими змінами в динаміці, оскільки експертне дослідження проведено ще в 2014 не є достатньою підставою для призначення експертизи.

При цьому інших обставин, які б піддавали сумніву обґрунтованість наявного висновку або сумніви в його правильності і мали істотний характер, апелянтом не наведено.

Враховуючи ненаведення виняткових обставин, ненадання доказів унеможливлення звернення із клопотанням про призначення експертизи з причин, що об`єктивно не залежали від представника відповідача в суді першої інстанції, а також відсутність інших фактичних обставин по справі, які б давали суду об`єктивні підстави для призначення експертизи на стадії апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи слід відмовити.

Керуючись ст.ст.103, 111, 367 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання представника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Павленко В.В. про призначення комісійної судово-медичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, спричиненим дорожньо-транспортною пригодою - залишити без задоволення.

Ухвала окремому касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді