Справа № 645/7609/19
Провадження № 2/645/2427/19
У Х В А Л А

іменем України

06 грудня 2019 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення., в обґрунтування якого зазначив, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 . У підсумку за боржником утворилась заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 56151 грн. 62 коп. У зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань по оплаті наданих послуг зі сторони відповідачів, позивачу заподіяна матеріальна шкода, оскільки останні мають зобов`язання перед державою сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідно до діючого законодавства та виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на момент подання позовної заяви становить 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1921 грн. 00 коп. та не більше 672350 грн. 00 коп.).

Разом з позовною заявою подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено, що заявник перебуває у скрутному матеріальному стані, має заборгованість з оплати праці так і перед бюджетом, вказані обставини склалися не з вини підприємства, а внаслідок певних об`єктивних обставин та прогалин в законодавстві.

Пунктом 29 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказано, що, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N 28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте, у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Враховуючи, що відстрочка сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а також враховуючи, що в обґрунтування доводів клопотання не надано достатніх доказів на підтвердження того, що на час подачі позову майновий стан заявника перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі та враховуючи відсутність обставин, визначених законом, для відстрочення судових витрат, клопотання про відстрочку сплати суми судового збору задоволенню не підлягає.

Приписами частини першої статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з приписами частини третьої статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені позивачем доводи не підтверджені належними доказами, які б свідчили про відсутність коштів для сплати судового збору, а тому не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Таким чином, КП «Харківводоканал» необхідно сплатити судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп. за вимогу майнового характеру на реквізити: отримувач коштів: УК у Немишлянському районі м.Харкова код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 37999669; рахунок отримувача: 0010; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

На підтвердження сплати судового збору позивачу необхідно надати до матеріалів справи оригінал квитанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання Комунального підприємства «Харківводоканал» про відстрочення оплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання недоліків у зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко