Справа № 721/694/17
Провадження 2/721/42/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді: Проскурняка С.П.

за участю секретаря: Помазан М.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила Путильського району Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа Служба у справах дітей Путилської РДА про розірвання договору довічного утримання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа Служба у справах дітей Путильської РДА про розірвання договору довічного утримання.

17 грудня 2012 року між позивачкою та ОСОБА_10 було укладено договір довічного утримання за яким ОСОБА_2Д, передала у власність набувачу належного їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Киселиці, вул. Лесі Українки №2, Путильського району Чернівецької області, взамін цього набувач будинку зобов'язався довічно утримувати позивачку, забезпечувати безкоштовним харчуванням, одягом, доглядом, необхідною медичною допомогою та надаючи для проживання частину житлового будинку.

21 грудня 2016 року набувач будинку ОСОБА_10І, помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина ОСОБА_3, а також його неповнолітні діти. Однак з часу смерті набувача будинку, тобто з 21.12.2016 року відповідачі своїх обов'язків, які визначені умовами договору довічного утримання, не виконують.

Просить суд розірвати договір довічного утримання, укладеного 17.12.2012 року між нею та ОСОБА_10І, правонаступниками якого після його смерті є відповідачі, посвідченого приватним нотаріусом Путильського районного нотаріального округу 17.12.2012 року по реєстру №820, та повернути у власність відчужений мною житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с.Киселиці, вул. Лесі Українки №2 Путильського району Чернівецької області.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, представник надав суду пояснення аналогічні позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, просить прийняти рішення на розсуд суду.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Так, судом встановлено, що 17 грудня 2012 року між ОСОБА_2, та ОСОБА_10, був укладений договір довічного утримання (догляду), який посвідчений приватним нотаріусом Путильського районного нотаріального 17.12.2012 року по реєстру №820, /а.с.10/., 21 грудня 2016 року набувач будинку ОСОБА_10І, помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина ОСОБА_3, а також його неповнолітні діти.

Згідно ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до положень ст. 757 ЦК України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем.

Тобто у випадку смерті ОСОБА_11 обов'язки за договором довічного утримання переходять до його спадкоємців. Спадкоємці повинні продовжити утримувати відчужувача згідно з укладеним договором довічного утримання.

Однак як встановлено судом, до грудня 2016 року, набувач сумлінно виконував умови договору, однак 21 грудня 2016 року останній помер, а спадкоємцями стали його дружина ОСОБА_3, а також його неповнолітні діти. Однак з часу смерті набувача будинку, відповідачі своїх обов'язків, які визначені умовами договору довічного утримання, не виконують.

При цьому, судом встановлено, що позивачка є особою похилого віку (85 років), постійно потребує сторонньої підтримки та матеріальної допомоги, а тому суд вважає, що між сторонами в подальшому існування договірних зобов'язань за вищевказаним договором є недоцільним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача, у випадку невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно ч.1 ст.756 ЦК України, у випадку розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, що було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання зобов'язання сторін припиняються.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи, те що, що позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки вони підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а підставою для розірвання договору довічного утримання є факт неналежного виконання набувачем обов'язків за договором довічного утримання, тому суд вважає, що позов є обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем до початку розгляду справи по суті, а тому необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, інших 50 відсотків необхідно стягнути з відповідача, оскільки позовні вимоги задоволені, що відповідає вимогам ст.ст.141,142 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 526, 744,745,755,756, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 142, 200, 206, 258 - 259, 352, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, що укладений 17.12.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10, який помер 21.12.2016 року, правонаступниками якого після смерті є ОСОБА_3 та непонолітні діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та посвідчений приватним нотаріусом Путильського районного нотаріального округу 17.12.2012 року за реєстровим №820.

Повернути ОСОБА_2 у власність відчужений нею житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Киселиці вул. Лесі Українки №2 Путильського району Чернівецької області.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, згідно квитанції №2 від 10.11.2017 року, що становить 320 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 320грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя: С.П. Проскурняк