Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

секретар судового засідання Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.,суд,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві зазначено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Бесараб А.О., на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею 17 кв. метрів, жилою площею 10 метрів квадратних, розташований за адресою АДРЕСА_1 . Згідно довідки про склад сім`ї виданої Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області від 27.08.2019 року №1191 в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: донька позивача - ОСОБА_3 . 1970 року народження, онуки позивача - ОСОБА_2 , 1992 року народження та ОСОБА_4 , 1998 року народження. Однак, відповідачка ОСОБА_2 , не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин про що комісією в складі депутата Балківської сільської ради Василівського району та двох свідків складено Акт про перевірку реєстрації та фактичного проживання від 23 серпня 2019 року. Відповідачка не проживає в даному житловому будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вона не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач та інші члени сім`ї відповідачці не чинили. З серпня 2018 року, відповідачка переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, там проживає і на даний час. Позивач з нею спілкується лише за допомогою електронної програми «скайп». Особисто з`явитися до реєстратора місця проживання, для зняття з реєстрації, відповідачка не має можливості, оскільки задля цього вона повинна приїхати до України, а це потребує від неї додаткових матеріальних витрат. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідачки порушує його право на вільне розпорядження і користування своїм майном, він позбавлений можливості оформити субсидію, та несе додаткові витрати на утримання житлового будинку.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач та представник позивача адвокат Фоменко А.С. не з`явилися, адвокат Фоменко А.С. надала письмову заяву, справу просить розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вивчивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що на праві приватної власності житловий будинок, загальною площею 17 кв. метрів, жилою площею 10 метрів квадратних, розташований за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 01 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Бесараб А.О.

Згідно довідки про склад сім`ї виданої Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області від 27.08.2019 року № 1191 в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: донька позивача - ОСОБА_3 , 1970 року народження, онуки позивача - ОСОБА_2 , 1992 року народження та ОСОБА_4 , 1998 року народження.

Згідно Акта про перевірку реєстрації та фактичного проживання від 23 серпня 2019 року, складеного депутатом Балківської сільської ради Василівського району Михайленко В.В. в присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , встановлено, що ОСОБА_2 за даною адресою не проживає з серпня 2018 року, особистих речей в будинку не має. В серпні 2018 року виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, де і знаходиться по теперішній час.

Позивач, як власник квартири, має право відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги до відповідачки ОСОБА_2 та визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, будинком АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик