У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді - Чулуп О.С., за участю секретаря Балдич Х.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду про стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.02.2018 року у цивільній справі № 490/8104/14-ц, згідно якого стягнуто з Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 40679 грн. 00 коп. відшкодування матеріальної шкоди. Постановою Апеляційного суду Миколаїської області від 06.11.2018 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.02.2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення згідно якого стягнуто з Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 гривень.

Заявник вказує, на сьогоднішній день виконання вказаного рішення суду неможливо через те, що Миколаївська рада як відповідач безпосередньо фінансових ресурсів немає, у зв'язку з чим просить змінити спосіб виконання рішення сужу, зазначивши про стягнення коштів з виконавчого комітету Миколаївської міської ради, тобто заявник ставить питання про стягнення коштів не з Миколаївської міської ради, а з виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновок про відсутність підстав для задоволення даної заяви.

Статтею 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках визначених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» а наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або заміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення ( хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 25.11.2015, справа № 6-1829цс15.

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду допускається у виняткових випадках і полягає в заміні одного заходу примусового виконання іншим, а також у зміні черговості дій, направлених на виконання рішення суду. При цьому, ухвалюючи рішення про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд не вправі змінювати сам зміст цього рішення або його суть.

Судом встановлено, що заявник, ставлячи вимогу про зміну способу виконання рішення суду Центрального районного суду м.Миколаєва фактично ставить питання про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому заявник не вказує підстав для такої заміни, не надано заявником і доказів щодо можливості та правомірності такої заміни боржника. При цьому заявник ставить питання про зміну способу та порядку виконання рішення без змін такого порядку та способувиконання рішення - це стягнення грошових коштів.

Враховуючи викладене вище , суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду у цивільній справі № 490/8104/14-ц про стягнення шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя