Справа № 163/1806/19
Провадження № 8/163/1/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

представника заявника ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області заяву ОСОБА_3 про перегляд судового наказу у справі № 163/1806/19 за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :

У заяві представник заявника просить скасувати судовий наказ Любомльського районного суду від 23.09.2019 року у справі № 163/1806/19, яким із ОСОБА_3 стягнуто аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання їх двох неповнолітніх дітей, за нововиявленими обставинами із передбачених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підстав та перейти до розгляду справи в порядку позовного провадження.

Заява обґрунтована тим, що у заяві про видачу судового наказу ОСОБА_2 ввів суд в оману щодо фактичних обставин справи, оскільки діти сторін проживають в останнього не на постійній основі. Після розірвання шлюбу діти тривалий час проживали разом з матір`ю ОСОБА_3 . Близько одного року діти проживають з батьком ОСОБА_2 , який забрав їх від матері, мотивуючи переїздом останньої до міста Києва на нове місце проживання. Проте ОСОБА_3 дітей не залишала, із батьком діти проживають виключно тимчасово, а вона планувала забрати їх з собою в місто Київ. Питання про визначення місця проживання дітей буде вирішене в подальшому в судовому порядку, тому стягнення аліментів вважає передчасним. Крім цього, не відповідають дійсності твердження щодо ненадання матір`ю матеріальної допомоги на утримання дітей. ОСОБА_3 упродовж усього часу піклувалась про дітей, купувала певні речі (мобільні телефони, канцелярське приладдя та товари для школи, засоби особистої гігієни), давала кошти на їх побутові та інші потреби, тим самим виконувала свій батьківський обов`язок.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з викладених у ній мотивів. Вказав, що діти сторін дійсно упродовж останнього року проживають з батьком ОСОБА_2 , однак таке їх проживання є тимчасовим. На сьогоднішній день місце проживання дітей є невизначеним. Мати виконує свої обов`язки і бажає забрати дітей до себе. Просив заяву задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 проти заяви заперечив. Вказав, що діти проживають із ним на постійній основі, при цьому мати ОСОБА_3 14.09.2017 року дала письмову згоду на реєстрацію постійного місця проживання дітей за його адресою. Ця обставина також підтверджується довідками дошкільного і шкільного закладу міста Любомля. Перешкод для визначення місця проживання дітей, у тому числі в судовому порядку, ОСОБА_3 не мала. Додані до справи чеки не підтверджують придбання зазначених у них товарів саме для дітей. Натомість періодичне та часткове виконання батьківського обов`язку по утриманню дітей не позбавляє права того з батьків, з ким проживають діти, на отримання аліментів від іншого. Просив у задоволенні заяви відмовити, залишити в силі виданий судом судовий наказ.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 16.09.2015 року в судовому порядку.

23 вересня 2019 року Любомльським районним судом за заявою ОСОБА_2 був виданий судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18.09.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3 постанови від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" роз`яснив, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Доводи заявника про наявність нововиявлених обставин у справі за своїм змістом фактично зводяться до відсутності у батька дітей ОСОБА_2 права на аліменти на утримання дітей через тимчасовість їх проживання разом із ним, а також виконання нею як матір`ю обов`язку по їх утриманню.

У частинах 1-3 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Під час розгляду заяви і видачі судового наказу судом було встановлено, що діти сторін проживають разом із батьком ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 .

Зазначена обставина знайшла своє підтвердження також під час розгляду цієї заяви наданими ОСОБА_2 доказами, а саме, нотаріально посвідченою згодою матері ОСОБА_3 від 14.09.2017 року на реєстрацію постійного місця проживання дітей за вище вказаною адресою та довідками Любомльських закладів дошкільної і шкільної освіти про навчання дітей з 2015 року по даний час.

Крім цього, у заяві та в судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтвердив проживання дітей сторін разом із батьком упродовж останнього року.

Отже, доводи заявника про тимчасовість проживання дітей разом із батьком свого належного підтвердження не знайшли і фактично зводяться до переоцінки доданих до заяви про видачу судового наказу доказів.

Визначення місця проживання дітей в судовому порядку є лише можливим розвитком подій у майбутньому, проте на час розгляду заяви про видачу судового наказу невирішеного такого судового спору не було, а тому ця обставина правового значення не має і підстав вважати її нововиявленою немає.

Факт певної участі заявника в утриманні дітей у добровільному порядку не є істотною для справи обставиною, оскільки не позбавляє права того з батьків, з ким проживають діти, на звернення до суду із відповідною заявою про стягнення аліментів.

При цьому батьківський обов`язок по утриманню дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника, а є набагато ширшим поняттям, як у моральному, так і в матеріальному аспекті.

Крім цього, доказів наявності між сторонами домовленості по утриманню дітей у позасудовому порядку заявником не надано.

Таким чином, наведені заявником доводи не містять істотних для справи обставин і не є нововиявленими в розумінні п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, а тому передбачені законом підстави для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу відсутні.

Керуючись ст.ст.260, 423, 429 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Любомльським районним судом Волинської області 23 вересня 2019 року у справі № 163/1806/19 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відмовити.

На ухвалу протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата складання повного тексту ухвали 10 грудня 2019 року.

Головуючий: суддя С.С.Чишій