Справа № 473/2027/19
РІШЕННЯ

іменем України

"19" червня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.,

за участю секретаря Радєвої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Вознесенська без застосування звукозаписувальної техніки цивільну справу №473/2027/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання дійсним договору купівлі продажу за № 222 житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного 21.04.2000 року Вознесенською Універсальною товарно сировинною біржею між продавцем ОСОБА_2 від імені якого за довіреністю діяла ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_1 .

Згідно договору купівлі продажу позивач придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав продавцю: ОСОБА_2 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області 22.04.1981 року, на підставі рішення виконкому Олександрівської селищної ради народних депутатів №37 від 22.04.1981 року та зареєстрованого у Вознесенському МБТІ 27.03.1989 року за реєстровим №1392.

Позивач вказує, що вона, ОСОБА_3 співвласником будинку не була, а лише представляла інтереси ОСОБА_2 за довіреністю при укладанні вказаного договору купівлі продажу.

Позивач зареєструвала право власності на придбане майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10.05.2000 року за реєстровим номером 1392.

Нотаріально договір сторони не посвідчували, однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену в договорі.

Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об`єктивних причин (попередній власник майна ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а тому позивач просила суд визнати такий договір дійсним.

22.05.2019 року позовну заяву було залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України.

23.05.2019 року позивачем було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 22.05.2019 року.

24.05.2018 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено на 19.06.2019 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, судом повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі сторін.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки сторони та їх представники не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що 21.04.2000 року Вознесенською Універсальною товарно сировинною біржею було зареєстровано договір за № 222 купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 між продавцем ОСОБА_3 , яка діяла за дорученням від імені ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 . (а.с.5-6).

Позивач зареєструвала право власності на придбане майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10.05.2000 року за реєстровим номером 1392. (а.с.7).

Згідно актового запису про смерть №60 від 22.07.2008 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Олександрівка Вознесенського району.

Згідно технічного паспорта від листопада 1999 року власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . (а.с.8-12).

Згідно довідки КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» №153 від 25.02.2019 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 21.04.2000р. №222. Вознесенська Універсальна товарно - сировинна біржа(а.с.15).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 25.04.2019 року щодо будинку АДРЕСА_1 - відомості відсутні. (а.с.16).

Згідно висновку ФОП ОСОБА_4 від 25.04.2019 року вартість будинку АДРЕСА_1 без урахування ПДВ становить 63630 грн. (а.с.17).

Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору.

Позивач бажає розпорядитися зазначеним майном, однак позбавлена такої можливості, оскільки нотаріус вважає зазначений договір недійсним, що створює їй певні перешкоди в розпорядженні її власністю.

Оскільки нерухоме майно було придбано у квітні 2000 року, то відповідно підлягає застосуванню законодавство, що діяло на час коли виникли ці правовідносини.

Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.

При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна).

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.

Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Позивач відповідно до положень ст. 141 ЦПК України не претендує на відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 4-5, 11-13, 76-83, 141, 258-260, 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований 21.04.2000 року Вознесенською Універсальною товарно - сировинною біржею за № 222, за яким ОСОБА_1 , як покупець, придбала у ОСОБА_2 , як продавця, житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Олександрівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, місце знаходження: 56530, Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Олександрівка, вул. Генерала Подзігуна,208.

Суддя Висоцька Г.А.