Справа №:755/21/19
Провадження №: 2/755/11/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

у с т а н о в и л а:

29.12.2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

У вказаній заяві представник позивача просить суд в забезпечення позову, на підставі ст.ст. 149-153 ЦПК України, накласти арешт на майно, що належить боржнику/відповідачу ОСОБА_2, а саме 42/300 частини квартири АДРЕСА_1 та майно, що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, а саме: АДРЕСА_4 (вартість яких приблизно дорівнює боргу за договором позики).

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що під час укладення нотаріального договору позики, договір іпотеки не укладався, та позичальники ніяким чином не забезпечили повернення коштів, а на даний час переховуються від позикодавця/позивача. Листи нотаріуса на їхню адресу повертаються у зв'язку із закінченням терміну зберігання, телефони більше не відповідають. За таких обставин представник вважає, що має всі підстави просити суд про забезпечення позову, оскільки, виконання рішення суду за викладених обставин може бути утруднено, або взагалі не підлягатиме виконанню.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в розмірі 1074442,53 грн.

Наявною в матеріалах справи копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 є власником 42/300 частини квартири АДРЕСА_2.

Оскільки предметом позову є стягнення значної суми грошових коштів, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

При цьому, враховуючи, що спір виник у зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань позичальника за договором позики на заявлену суму у розмірі 1074442,53 грн., та з огляду на відсутність достовірних даних про дійсну вартість частки квартири, що належить вказаному відповідачу, суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме майно в межах суми боргу у розмірі 1074442,53 грн.

Стосовно вимог про накладення арешту на майно, що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, а саме: АДРЕСА_4, суд приходить до висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачами у ній значяться ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому жодних позовних вимог до відповідачки ОСОБА_3 позивачем не спрямовано, адже позивач просить стягнути суму боргу лише з ОСОБА_3 За таких умов безпідставними є вимоги позивача про накладення арешту на майно належне ОСОБА_3

Крім того, наявними в матеріалах справи документами не підтверджується посилання сторони позивача на те, що АДРЕСА_4 належить відповідачам на праві спільної часткової власності.

За змістом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, власником АДРЕСА_4 у формі приватної власності з розміром частки 1/1 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2009 року.

З урахуванням відсутності позовних вимог до ОСОБА_3 та відсутності підтверджуючих даних про наявність прав відповідача ОСОБА_2 на кв. №36 в б. 25 по вул. Черняхівського, у м. Бровари, Київської, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про забезпеченні позову у цій частині стосовно вказаного майна.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення шляхом накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_2 частку квартири в межах суми заявленої позивачем до стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 02.10.2014 року виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією частину квартири АДРЕСА_2 у розмірі 42/300 частки квартири в межах суми у розмірі 1074442 (один мільйон сімдесят чотири тисячі чотириста сорок дві) грн. 53 коп.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -