Справа № 191/5096/18
Провадження № 2/191/1463/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.Г.

за участю секретаря Лободи Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області; третя особа: Друга синельниківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області; третя особа: Друга синельниківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 07 лютого 2017 року в с. Лозуватка Синельниківського району Дніпропетровської області помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за своє життя, а саме: 01 серпня 2011 року склав заповіт на імя ОСОБА_1, яким заповів на випадок своєї смерті земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,840 га, яка розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області та належала померлому на підставі Державного акту серії І-ДП №075171 від 07 вересня 1999 року. Заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 01 серпня 2011 року та зареєстровано в реєстрі за № 81. На дату смерті ОСОБА_2 заповіт не змінено, не скасовано, а його перший примірник зберігається в справах виконкому Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що вчинено відповідний запис на примірнику заповіту, оригінал якого знаходиться у позивача.

02 лютого 2018 року позивач звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва, про що видано відповідну постанову.

Спадкоємцями першої черги на час відкриття спадщини у померлого ОСОБА_2 відсутні, оскільки згідно довідки виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року №3328 померлий по день своєї смерті був зареєстрований та мешкав в с. Лозуватка один. Оригінал довідки знаходиться у позивача. Також, крім позивача із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався.

Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з 07 лютого 2017 року по 07 серпня 2017 року він мав обєктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з 20 лютого по 20 серпня 2017 року перебував на амбулаторному лікування в КП « Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №10» Дніпропетровської міської ради з приводу закритого переламу кісток лівої ноги зі зміщенням. Перелам ноги завадив йому нормально рухатися, переміщуватися, у звязку з чим він тривалий час взагалі не міг вийти з дому, а тим більше прибути до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Потім, після зняття гіпсу в квітні 2017 року, він вимушений був займатися реабілітацією після перелому, відвідував ЛФК, масажі, що також займало багато часу та стало перешкодою для поїздки з м. Дніпро до Синельниківського району (за місцем відкриття спадщини) для подання заяви про прийняття спадщини.

Вважає, що ним з поважних причин, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, які в сукупності позбавили його можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою, пропущено встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, вважає що такий строк є незначним часовим проміжком між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позову.

Просить визначити йому, ОСОБА_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 07 лютого 2017 року в с. Лозуватка Синельниківського району Дніпропетровської області, строком три місяці.

Позивач в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність, про результати розгляду справи повідомити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-КИ №841372 від 31.10.2018 року ОСОБА_2 помер 07 лютого 2017 року.

З заповіту від 01.08.2011 року складеного секретарем виконкому Іларіонівської селищної ради Синельниківського району та зареєстрованого в реєстрі за № 81, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: « земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,840 га, що знаходиться на території СКПП «Колос» Іларіонівської селищної ради Синельниківського району, державний акт на право приватної власності на землю І-ДП №075171 від 07 вересня 1999 року заповідаю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2».

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №353/2018 до майна померлого 07 лютого 2017 року ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 02.11.2018 року звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 07.02.2017 року.

Державний нотаріус Другої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 постановою №2375/01-31 від 06.11.2018 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_2, який помер 07 лютого 2017 року.

На підтвердження поважності причини пропуску строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом позивач надав виписку з амбулаторної карти відповідно до якої ОСОБА_1 з 20 лютого по 20 серпня 2017 року перебував на амбулаторному лікування в КП «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №10» Дніпропетровської міської ради з діагнозом: закритий перелам кісток лівої ноги зі зміщенням. Після зняття гіпсу пацієнту призначено реабілітацію у вигляді відвідування ЛФК, масажі.

Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість, судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та протягом встановленого законом шестимісячного строку після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців,

свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево- дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов'язковим для обох названих видів спадкування.

У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна у звязку з тривалою хворобою.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 " Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Суд приходить до висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази того, що строк на прийняття спадщини пропущений ним з поважної причини, а саме- тривалої хвороби, яка перешкоджала йому вільно пересуватися поза межами населеного пункту в якому він проживає м. Дніпрі.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені обґрунтовані. Підтверджені документально і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст. 1221, ч.5 ст. 1268, ч.3 ст.1272 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті ОСОБА_2, померлого 07 лютого 2017 року.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлого 07 лютого 2017 року.

На рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подана апеляційна скарга . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_4