Постанова

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 199/2042/16-ц

провадження № 61-24927св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року у складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» зазначало, що 23 березня 2007 року Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № ML-302/068/2007, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 24 400,00 доларів США на термін до 23 березня 2027 року, зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

23 березня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-302/068/2007, за яким остання прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед банком за вказаним кредитним договором.

Відповідач умови договору не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед банком у загальній сумі 33 721,40 доларів США, яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 25 158,19 доларів США, заборгованості по відсоткам у розмір 8 563,21 доларів США.

З огляду на викладені обставини, банк просив суд стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 33 721,40 доларів США, що в еквіваленті становить 904 070,74 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 33 721,40 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 904 070,74 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

С уд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обгрунтованими, а позивачем доведено наявність підстав для їх задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 33 721,40 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 904 070,74 грн та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» судового збору у розмірі 6 780,53 грн скасовано, в задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» судового збору у розмірі 6 780,53 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 13 561,06 грн.

Стягнуто з ПАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 14 917,17 грн.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 та стягнення судового збору, ухвалюючи в цій частині нове рішення, дійшов висновку, що порука за кредитним договором є припиненою, оскільки в додатковій угоді до кредитного договору, укладеній без згоди поручителя, закладені умови, що всупереч положенням частини першої статті 559 ЦК України, збільшують обсяг відповідальності поручителя.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ПАТ «ОТП Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» зазначає, що 18 квітня 2011 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № ML-302/068/2007 від 23 березня 2007 року.Крім того, 18 квітня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір № 3 до договору поруки № SR-302/068/2007 від 23 березня 2007 року, в якому поручитель ОСОБА_2 надала свою згоду на внесення змін до кредитного договору № ML-302/068/2007 від 23 березня 2007 року, погодилась на збільшення обсягу її відповідальності.

Надати копію цього додаткового договору до договору поруки ПАТ «ОТП Банк» не мав можливість у зв`язку із втратою документу під час його пересилання між внутрішніми підрозділами банку. Під час проведення ревізії 09 серпня 2017 року вказаний додатковий договір було знайдено. Тому, заявник просив визнати причину ненадання цього документа до суду поважною та врахувати наявність додаткового договору № 3 до договору поруки під час розгляду справи.

ПАТ «ОТП Банк» зазначає, що ним було дотримано всі вимоги чинного законодавства під час укладення додаткових договорів з боржником та поручителем, а при ухваленні рішення апеляційним судом не було враховано всіх істотних обставин справи, тому воно підлягає скасуванню.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшло заперечення на касаційну скаргу ПАТ «ОТП Банк», в якій просила скаргу залишити без задоволення, оскільки, на її думку, вона є безпідставною та необґрунтованою. Окремо зазначила, що оскаржуючи рішення апеляційного суду, позивач посилається на нові докази та обставини, які не досліджувались судами попередніх інстанцій, а саме додатковий договір № 3 від 18 квітня 2011 року до договору поруки № SR-302/068/2007 від 23 березня 2007 року, оскільки за твердженням заявника такий було втрачено, а потім знайдено.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «ОТП Банк» та витребувано цивільну справу № 199/2042/16-ц з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 12 травня 2018 року справа передана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 23 березня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № ML-302/068/2007, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 24 400,00 доларів США на термін до 23 березня 2027 року та зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

23 березня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №SR-302/068/2007, за яким вона взяла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 всіх зобов`язань перед банком за кредитним договором.

Відповідач умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у сумі 33 721,40 доларів США, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 25 158,19 доларів США, заборгованості по відсоткам у розмірі 8 563,21 доларів США, та в еквіваленті становить 904 070,74 грн.

18 квітня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № ML-302/068/2007 від 23 березня 2007 року.

Зазначеним додатковим договором, що був укладений без згоди поручителя за основним зобов`язанням ОСОБА_2 та без повідомлення її про наявність такого договору, було внесено зміни до кредитного договору, зокрема, процентна ставка за кредитом підвищена та змінено процедуру повернення кредиту і сплати процентів.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У зобов`язаннях, у яких беруть участь поручителі, зміна кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком.

Порука вважається припиненою незалежно від реального настання чи ненастання збільшеного внаслідок зміни кредитного договору обсягу відповідальності поручителя.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-1161цс15, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про припинення поруки, оскільки в додатковій угоді до кредитного договору, укладеного без згоди поручителя, передбачені умови (підвищення відсоткової ставки), які всупереч положенням частини першої статті 559 ЦК України, збільшують обсяг відповідальності поручителя.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції правильного скасував заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року в частині солідарного стягнення на користь позивача заборгованості з ОСОБА_2 та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. Крім того, зважаючи на скасування рішення суду першої інстанцій та ухвалення нового рішення, апеляційний суд обґрунтовано змінив розподіл судових витрат у справі.

Доводи заявника про те, що 18 квітня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір № 3 до договору поруки № SR-302/068/2007 від 23 березня 2007 року, в якому поручитель ОСОБА_2 надала згоду на внесення змін до кредитного договору № ML-302/068/2007 від 23 березня 2007 року, погодилась на збільшення обсягу її відповідальності, є необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи апеляційним судом відповідний договір позивачем не надано, а тому судом не досліджувався.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції позбавлений можливості досліджувати додатковий договір № 3 від 18 квітня 2011 року до договору поруки № SR-302/068/2007 від 23 березня 2007 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , який не був наданий позивачем ні в суд першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду справи, та може встановлювати на основі цього додаткового договору фактичні обставини справи, які не були встановлені судами попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами частини третьої статті 401 ЦПК Українипередбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін оскарженого рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель