Справа № 698/791/19
Провадження № 2/698/297/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 р. смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс.Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Катеринопільської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача Катеринопільської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 8/25 частин будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з житлового будинку (А), веранди (а), ганку (а1), сараю (Б), гаражу (В), літньої кухні (Г), прибудови (г), сараю (Д), сараю (Ж), вбиральні (У), погрібу (П), огорожі №1, воріт з хвірткою №2, колодязя № 3, огорожі №4, які згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 16.08.1985 року виконавчим комітетом Катеринопільської селищної ради народних депутатів, зареєстрованого БТІ за № 1570 за життя належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 01.03.2007 року № 6.

На обґрунтування позову позивач зазначила, що їй належить на праві приватної власності 17/25 частин вказаного вище будинковолодіння, у якому вона проживає з 1969 року по даний час.

ОСОБА_3 належала на праві приватної власності 8/25 частин будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Спадкодавець не була одружена, дітей не мала.

У вказаному житловому будинку частки в розмірі 8/25 та 17/25 не виділені. Вказаний будинок має один електричний та газовий лічильники.

На сьогоднішній день позивач ОСОБА_2 добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, робить в ньому поточний та капітальний ремонт.

Інші особи, які б мали право на дане нерухоме майно, відсутні.

У зв`язку із тим, що іншого шляху та способу вирішити юридичну долю спірного нерухомого майна немає, позивач змушена була звернутися до суду із відповідним позовом.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Замковенко В.М. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, у якій просив розглядути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що позивач ОСОБА_2 користується належною ОСОБА_3 часткою житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , понад 10 років. Одразу, після смерті ОСОБА_3 , у 2007 році, позивач ОСОБА_2 заселилася у її кімнату, доглядала за будинком, де проживає до цього часу. Спадкодавець була рідною сестрою чоловіка позивача ОСОБА_5 . Позивач за власні кошти поставила пам`ятник ОСОБА_3 , справляла поминки.

Свідок ОСОБА_6 надав суду аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_4 .

Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності та надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З свідоцтва про смерть від 01.03.2007 року серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мокра Калигірка Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 01.03.2007 року № 6 (а.с. 7).

Чоловік позивача, який також був братом спадкодавця ОСОБА_7 , ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 30.08.1989 року (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 16.08.1985 року виконавчим комітетом Катеринопільської селищної ради народних депутатів, зареєстрованого БТІ за № 1570, вбачається, що право власності на будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 розподілено в таких частинах: за ОСОБА_2 - 17/25 частин; за ОСОБА_3 - 8/25 частин (а.с. 6, 8).

Судом встановлено, що будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку (А), веранди (а), ганку (а1), сараю (Б), гаражу (В), літньої кухні (Г), прибудови (г), сараю (Д), сараю (Ж), вбиральні (У), погрібу (П), огорожі №1, воріт з хвірткою №2, колодязя № 3, огорожі №4. Наведені обставини стверджуються технічним паспортом від 20 вересня 2019 року (а. с. 15-19).

З висновку суб`єкта оціночної діяльності про вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що за результатами проведеної оцінки загальна оціночна вартість житлового будинку з надвірними спорудами станом на 25.09.2019 року складає 244880,00 грн. без ПДВ, а відповідно 8/25 частин житлового будинку складає 78362,00 грн. без ПДВ (а.с. 12).

Як вбачається з повідомлення Катеринопільської державної нотаріальної контори від 26.11.2019 року № 1154/01-16, згідно відомостей зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася (а.с. 38).

Позивач ОСОБА_2 не є спадкоємцем ОСОБА_7 ні за законом, ні за заповітом. Відповідачем Катеринопільською селищною радою Катеринопільського району Черкаської області, як органом місцевого самоврядування, процедура визнання спадщини відумерлою відповідно до ст. 1277 ЦК України та ст.334-338 ЦПК України не ініціювалася.

Отже, спадкові правовідносини щодо спірного нерухомого майна відсутні (відповідно до п. 6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13, у разі, якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад, спадкування), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли). У правовідносинах, що склалися набуття права власності за набувальною давністю є єдиним способом захисту невизнаного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом; право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації; особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є; право власності за набувальною давністю на нерухоме майно,транспортні засоби,цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), тобто моментом початку плину набувальної давності є 1 січня 2001 року, а тому після 1 січня 2011 року вже можуть існувати підстави для звернення до суду для визнання права власності за набувальною давністю.

На переконання суду, у даному випадку мають місце усі ознаки набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 відкрито та безперервно володіє спірним нерухомим майном понад десять років, що підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Так, згідно довідки № 2396 від 29.09.2019 року, позивач ОСОБА_2 проводить поточні ремонти житлового будинку і господарських споруд у будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Сплачує комунальні послуги (а.с. 11, 20-23).

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 добросовісно заволоділа спірним нерухомим майном. За життя спадкодавця позивач доглядала за ОСОБА_7 , яка хоча і не давала жодних заповідальних розпоряджень з приводу нерухомого майна, однак дозволяла позивачу ОСОБА_2 користуватися належною ій частиною будинковолодання. Також встановлено, що інші спадкоємці відсутні.

При цьому, відповідно до п. 6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13, добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків; позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

На переконання суду, вказані ознаки добросовісності наявні у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності за набувальною давністю, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо (на переконання суду, позивачем було вірно обрано спосіб захисту), а отже позов підлягає задоволенню.

З огляду на встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення і позивач ОСОБА_2 за набувальною давністю набула право власності на 8/25 частин будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з житлового будинку (А), веранди (а), ганку (а1), сараю (Б), гаражу (В), літньої кухні (Г), прибудови (г), сараю (Д), сараю (Ж), вбиральні (У), погрібу (П), огорожі №1, воріт з хвірткою №2, колодязя № 3, огорожі №4, які згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 16.08.1985 року виконавчим комітетом Катеринопільської селищної ради народних депутатів, зареєстрованого БТІ за № 1570 за життя належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 01.03.2007 року № 6.

Керуючись ст. 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 16, 328, 292, 344 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності за набувальною давністю на 8/25 частин будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з житлового будинку (А), веранди (а), ганку (а1), сараю (Б), гаражу (В), літньої кухні (Г), прибудови (г), сараю (Д), сараю (Ж), вбиральні (У), погрібу (П), огорожі №1, воріт з хвірткою №2, колодязя № 3, огорожі №4, які згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 16.08.1985 року виконавчим комітетом Катеринопільської селищної ради народних депутатів, зареєстрованого БТІ за № 1570 за життя належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 01.03.2007 року № 6.

На підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України роз`яснити позивачу, що визнане судом право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Баранов О.І