Справа № 408/149/18-ц
Провадження 2/408/658/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді Кускової Т.В.

при секретареві Сіпаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування уточнених позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 0,4505 га, яка розташована на території Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданим на підставі рішення І сесії 24-го скликання Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області від 08.04.2002 № 1/11.

Позивач зазначає, що він є спадкоємцем першої черги на законом у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України, є рідним сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Кононівським ЗАГС від 17.10.1941, актовий запис № 10.

Проте у встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 спадщину не прийняв оскільки внаслідок юридичної необізнаності не знав про необхідність особистого подання письмової заяви про прийняття спадщини та внаслідок скрутного матеріального становища не мав достатніх коштів для сплати відповідного державного мита.

Після того, як позивач ОСОБА_1 звернувся до Біловодської державної нотаріальної контори, однак отримав письмові роз`яснення з рекомендацією звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Зазначає, що після смерті ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної ділянки розміром 0,4505 га, яка розташована на території Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області, нікому не видавалось, із заявою про прийняття цієї спадщини до нотаріуса ніхто не звертався.

У зв`язку із наведеним, позивач ОСОБА_1 просив суд визначити йому додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав.

З Свідоцтва про смерть від 20 серпня 2015 року серія НОМЕР_1 , слідує, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Родинний зв`язок між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 17.10.1941 Кононівським ЗАГС, актовий запис № 10.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки 0,4505 га, яка розташована на території Кононівської сільської ради Луганської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ № 000878, виданим на підставі рішення І сесії 24-го скликання Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області від 08.04.2002 № 1/11, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 269.

З повідомлення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори від 23.05.2018 №606/01-06 вбачається, що записи щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутні.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки останній звернувся до державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини, але у зазначений законом строк шість місяців, згідно ст.1270 ЦК України, не подав заяву до органів нотаріату, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 , після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , поважними.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці з дня набрання законної сили рішення суду для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити сторона для відома.

Рішення набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т. В. Кускова