РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2019 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого- судді Гулієвої М.І.

при секретарі- Жовнір Р.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності,

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання за нею право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем в період з 29.01.1989р. по 26.02.2008р. 26.02.2008 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, під час перебування у шлюбі 20.07.2002 року вона за власні кошти придбала квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.07.2002р., посвідченого державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори. 18.12.2007 року відповідач звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_3 про поділ сумісно нажитого майна, відповідно до якого просив суд визнати за ним право власності на 1/2 квартири. 01.02.2009 року відповідач подав суду заяву про відмову від позовних вимог, зазначаючи при цьому, що жодних претензій по даній справі до позивача не має Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 17.03.2009 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 залишено без розгляду. 06.08.2012 року відповідач звернувся повторно до Франківського районного суду м.Львова з позовом про поділ майна подружжя, та просив суд виділити йому в натурі 1/2 квартири та ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 30.10.2018р. у справі № 1326/6741/2012 позов відповідача залишено без розгляду. Оскільки, квартира АДРЕСА_3 придбана виключно за рахунок коштів, отриманих від продажу квартири АДРЕСА_4, в якій частина належала на праві особистої власності позивачці ОСОБА_4, просить визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_5.

Ухвалою від 24 квітня 2018 року, Франківський районний суд м. Львова, позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишено без руху та надано позивачці строк тривалістю 5 (пять) днів з дня отримання ухвали для усунення наведених недоліків.

03 травня 2018 року позивачка подала заяву про усунення недоліків зазначених у вищевказаній ухвалі.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року відкрито провадження та призначено судове засідання.

03 серпня 2018 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу № 465/1902/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності.

В судовому засідання представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав,не заперечив щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії I-СГ № 037534, виданого 26 лютого 2008 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано про що, зроблено відповідний актовий запис № 76.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до копії реєстраційного посвідчення квартира АДРЕСА_3 на праві особистої власності належить ОСОБА_3.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ст.206 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки, таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення,оскільки відповідач позов визнав та таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити .

Визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_5.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі-

ОСОБА_5, прож.м.Львів,вул.У.Кравченко,1/49, ІПН №

ОСОБА_6, прож.с.Розлуч,Турківського р-ну,Львівської області.

Суддя М.І.Гулієва