Справа № 495/3732/19
Номер провадження 2/495/1865/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Шарко М.Л. (наказ № 6 від 29.11.2019 року)

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність № 29/2691 від 04.11.2019 року)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 495/3732/19

за позовною заявою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр»

до Білгород-Дністровської міської ради

про визнання рішення протиправним, скасування права власності та державної реєстрації

В С Т А Н О В И В:

26.04.2019 року Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр»(далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою (із подальшими уточненнями) до Білгород-Дністровської міської ради (далі по тексту відповідач) про визнання рішення протиправним, скасування права власності та державної реєстрації (а.с.3-4, 46-47, 74-75).

Так, позивач просив суд визнати п.1.2 рішення Білгород-Дністровської міської ради № 691-VII від 01.11.2018 року протиправним, скасувати право власності та державну реєстрацію на земельну ділянку площею 0,0045 га за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (у складі судді Боярського О.О.) від 27.05.2019 року відкрито провадження у цивільній справі №495/3732/19 за позовом ОСББ «Центр» до Білгород-Дністровської МР про визнання рішення протиправним, скасування права власності та державної реєстрації (а.с.50-51).

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 року, цивільна справа № 495/3732/19 за позовом ОСББ «Центр» до Білгород-Дністровської МР про визнання рішення протиправним, скасування права власності та державної реєстрації надійшла до провадження судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишка В.В. (а.с.103).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (у складі судді Мишка В.В.) від 19.09.2019 року цивільна справа № 495/3732/19 за позовом ОСББ «Центр» до Білгород-Дністровської МР про визнання рішення протиправним, скасування права власності та державної реєстрації прийнята до свого провадження та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.104-105).

Між тим, під час перевірки, дослідження та підготовки матеріалів справи до судового розгляду, судом були встановлені обставини, які свідчать про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в абз.1 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно із ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою ст.15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 03.10.2017 року) у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або Господарським процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; 4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; 5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; 8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; 9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; 12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; 14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; 15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання; 16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема: 1) справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування; 2) справи у спорах щодо реєстрації, обліку прав інтелектуальної власності, визнання недійсними, продовження дії, дострокового припинення патентів, свідоцтв, інших актів, що посвідчують або на підставі яких виникають такі права, або які порушують такі права чи пов`язані з ними законні інтереси; 3) справи про визнання торговельної марки добре відомою; 4) справи у спорах щодо прав автора та суміжних прав, в тому числі спорах щодо колективного управління майновими правами автора та суміжними правами; 5) справи у спорах щодо укладання, зміни, розірвання і виконання договору щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності, комерційної концесії; 6) справи у спорах, які виникають із відносин, пов`язаних із захистом від недобросовісної конкуренції, щодо: неправомірного використання позначень або товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу; збирання, розголошення та використання комерційної таємниці; оскарження рішень Антимонопольного комітету України із визначених цим пунктом питань.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, норм діючого законодавства та практики його застосування, спори між юридичними особами не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесені до компетенції господарського суду та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства на підставі вимог, приписів та положень Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Верховний Суд України, розглянувши справу за позовом сільськогосподарського товариства до сільської ради про визнання права власності зазначив, що справа, яка є предметом перегляду, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. а відтак розгляд спору між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду. Також Суд вказав, щокритерієм розмежування справ цивільного і господарського судочинства є одночасно як суб`єктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

У порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

За положеннями статті 1 ГПК України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр», звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою в порядку цивільного судочинства до Білгород-Дністровської міської ради та просить визнання рішення відповідача протиправним, скасувати право власності та державну реєстрацію.

Згідно із Статутом ОССБ «Центр», випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ліцензією на централізоване водопостачання, ОССБ «Центр» - є юридичною особою (а.с.5-14, 15, 22).

Між тим, як було вище зазначено, положеннями господарського процесуального законодавства України передбачено, що відповідні спори між двома юридичними особами підлягають розгляду саме в порядку Господарського процесуального законодавства України, які в даному випадку заявлені позивачем в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у цивільній справі №495/3732/19 за позовом ОСББ «Центр» до Білгород-Дністровської МР про визнання рішення протиправним, скасування права власності та державної реєстрації, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарських судів.

Керуючись ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.255, ст.ст. 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі № 495/3732/19 за позовною заявою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» до Білгород-Дністровської міської ради про визнання рішення протиправним, скасування права власності та державної реєстрації закрити.

Роз`яснити позивачу Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Центр» його право звернення за вирішенням даного спору в порядку господарського судочинства.

Повернути Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Центр»сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня, сплачений згідно квитанції № 116 від 29.11.2018 року та квитанції № 147-25251Р/1 від 25.04.2019 року.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Білгород- Дністровському районі Одеської області (, місцезнаходження: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Першотравнева,76) повернути Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Центр»сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня, сплачений згідно квитанції № 116 від 29.11.2018 року та квитанції № 147-25251Р/1 від 25.04.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Мишко