09.12.2019
Справа № 642/8166/19
Провадження № 2/642/2000/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватного нотаріуса Ключнікової Валентини Олексіївни про визнання заповіту недійсним та встановлення права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати заповіт недійсним, та визнати за ним право власності на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст.177ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3Закону України«Про судовийзбір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У своїй позовній заяві просить суд відстрочити сплату судового збору у звязку зі скрутним матеріальним становищем, однак, на підтвердження цього не надав жодного підтвердження, у звязку з чим суд не вбачає підстав для відстрочення поповичу сплати судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1ст.6Конвенції проьзахист правлюдини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (п. 53), відповідно до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як визначено приписами ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір`за подання до суду позивачем фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача з даним позовом складає 768,40 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви про визнання права власності судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768 грн. 40 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605,00 грн.)

Позивач у своїй позовній заяві зазначає ціну позову 129579 грн. - вартість квартири.

Однак, судом зазначені дані не можуть бути прийняті як фактичні, оскільки вони не мають обґрунтування. Робити самостійно оцінку спірного майна суд не може, оскільки не має достатніх експертних знань в галузі оцінки предметів нерухомості.

При таких обставинах, відповідно до ст.185 ЦПК України, позов підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення оплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватного нотаріуса Ключнікової Валентини Олексіївни про визнання заповіту недійсним та встановлення права власності на майно залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали. Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Г.Пашнєв