Справа № 209/3209/19
Провадження № 2/209/1472/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, та уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі однієї шостої частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, на час навчання сина, починаючи з 24 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року.

На обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2000 року. Мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після досягнення віку повноліття син ОСОБА_3 продовжує навчання у Дніпровському національному університеті залізничного транспорту ім. академіка В. Лазаряна, є студентом першого курсу денної форми, навчається на контрактній формі, стипендію не отримує та не має ніякого доходу. Забезпечення сина всім необхідним для отримання вищої освіти та для розвитку особистості потребує значних коштів. Вона забезпечує сина коштами на проїзд до міста навчання, харчуванням, одягом, взуттям. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Вона працює в КЗ «КМЛШМД» ДОР молодшою медичною сестрою, отримує заробітну плату, але її доходів недостатньо, щоб утримувати сина. Відповідач працює, щомісячно отримує заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, просить ухвалити рішення з урахуванням визнання відповідачем позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не буде подавати відзив на позовну заяву, йому роз`яснені наслідки визнання позову.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних у суду матеріалів та ухвалити рішення, з урахуванням визнання позову відповідачем у справі.

Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2000 року по 19 грудня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5) та рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2018 року про розірвання шлюбу між сторонами у справі (а.с. 8).

Сторони мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6, 7).

Повнолітній ОСОБА_3 з 01 вересня 2019 року навчається у Дніпровському національному університеті залізничного транспорту ім. академіка В. Лазаряна (ІV рівня акредитації) за контрактною формою навчання, запланований термін навчання до 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 12 вересня 2019 року № 001381 (а.с. 9).

В заявленому позові позивачка стверджує, що повнолітній син ОСОБА_3 , який продовжує навчання, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є працездатним, працює, але добровільно таку допомогу не надає.

Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища як дітей, так і платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати допомогу своєму повнолітньому сину на час його навчання до досягнення ним двадцяти трьох років.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Оскільки при зверненні до суду позивачка за законом була звільнена від сплати судового збору, суд, згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків мінімальної ставки судового збору, яка встановлена за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 141, 142, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі однієї шостої частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, на час навчання сина, починаючи з 24 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA6026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.