Номер провадження: 22-ц/813/8663/19
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесагаз» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз - Постачання» та Публічного акціонерного товариства « ОДЕСАГАЗ» про зобов`язання відновити постачання природного газу до об`єкта газопостачання споживача,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз - Постачання» та Публічного акціонерного товариства « ОДЕСАГАЗ» про зобов`язання відновити постачання природного газу до об`єкта газопостачання споживача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 07.02.2019 року було відключено газопостачання об`єкту газоспоживання: будинок АДРЕСА_1 , в якому проживає позивач, який є добросовісним побутовим споживачем своєчасно сплачує послуги по отриманню природного газу та незважаючи на рекомендації відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) в Одеській області про необхідність відновлення газопостачання до даного об`єкту та розпорядження ТОВ « Одесагаз-постачання» на ім`я ПАТ «ОДЕСАГАЗ» про відновлення постачання газу споживачу ОСОБА_1 від 18.06.2019 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» та Публічного акціонерного товариства «Одеса-Газ» про зобов`язання відновити постачання природного газу до об`єкта газопостачання споживача за адресою: АДРЕСА_1 (особистий рахунок № НОМЕР_1 ).

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» ( , місце реєстрації: 65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд 1) відновити постачання природного газу до об`єкта газопостачання споживача ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 (особистий рахунок № НОМЕР_1 ).

Відмовлено у задоволенні позовних вимог до ТОВ « Одесагаз-Постачання».

Відмовлено у задоволенні вимог про негайне виконання рішення.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» (, місце реєстрації: 65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд 1) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 ( п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» (, місце реєстрації: 65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд 1) на користь держави судові витрати у розмірі судового збору в сумі 786,40 гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, АТ «Одесагаз» подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у позові ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

До суду апеляційної інстанції з`явився позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , представник відповідача АТ «Одесагаз» - Волохатий В.П., ТОВ «Одесагаз-постачання » до суду не з`явилося, хоча було повідомлене належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу із об`єктом газоспоживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить особистий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позивача, та не заперечується сторонами.

По даному особистому рахунку відсутня заборгованість, та навпаки, згідно розрахунки наданому ТОВ « Одесагаз-Постачання» на 01.02.2019 року наявна переплата у розмірі 23 819, 33 грн. ( а/с 14).

Одночасно із цим за цією ж адресою зареєстровані ще два особових рахунки: НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 по якому наявна заборгованість у сумі 28 327,48 грн., та № 10124129 та на ім`я ОСОБА_4 , по якому наявна заборгованість у розмірі 38 000,36 грн. ( а/с 23).

01 грудня 2015 року між ПАТ «Одесагаз», яке є «Виконавцем» та ТОВ «Одесага- Постачання», яке є «Замовником» укладено Договір № 2 на виконання робіт з обмеження, припинення та відновлення газопостачання. У відповідності до розділу 2 вказаного договору Обсяг та терміни виконання робіт з припинення та обмеження постачання споживача-боржника визначається Замовником у письмовому Дорученні. Замовник не менше ніж за 5 діб передає виконавцю письмове Доручення на припинення/обмеження постачання природного газу споживачам-боржникам за умови ї попереднього повідомлення, копія яких додаються до письмового доручення. Письмові доручення Замовник надає Виконавцю у вигляді реєстру об`єктів з супровідним листом, який має бути оформлений на бланку Замовник, мати дату та реєстраційний номер.

Відповідно до доручення ТОВ « Одесагаз-Постачання» № БО.09.6 від 25.09.2018 року начальнику УЕГХ м. Одеси ПАТ « ОДЕСАГАЗ» доручено припинити постачання газу споживачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по об`єкту газопостачання: АДРЕСА_1 ( а/с 56,57 ).

Сторонами не заперечується що 07.02.2019 року було здійснено відключення будинку №7 від газопостачання та до цього часу постачання газу не відновлено.

Листом від 18.06.2019 року №5.0-12/1999 ТОВ « Одесагаз-Постачання» просило начальника УЕГГ м. Одеси , за умови відсутності інших підстав не передбачених договором постачання природного газу ( окрім наявної заборгованості ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ), терміново відновити постачання газу споживачу ОСОБА_1 ( а/с 58).

У відповіді на звернення від 28.03.2019 року № 47-24/078 відділ НКРЕКП у Одеській області зазначено, що перевіркою звернення встановлено про закриття з листопада 2016 року особистих рахунків на ім`я ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з подальшим припиненням розподілу природного газу та здійснення за даною адресою розрахунків за спожитий природний газ за особовим рахунком № НОМЕР_3 , зареєстрованим на ім`я ОСОБА_1 ( а/с 19). Голові правління ПАТ « ОДЕСАГАЗ» рекомендовано припинити договірні відносини з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вирішивши питання про наявну заборгованість шляхом переговорів або у судовому порядку і відновити розподіл природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Одесагаз-Постачання». Змінивши позовні вимоги заявою про зміну предмету позову від 08 травня 2019 року, просив визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Одесагаз-Постачання», щодо невиконання умов договору газопостачання, в частині не постачання гарантовано та безперервно природного газу, як споживачу за вказаною адресою та не направлення ПАТ «Одесагаз» доручення на поновлення постачання природного газу ОСОБА_1 як споживачу. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2019 року по справі №522/2753/19 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав недоведеності протиправності діяльності ТОВ « Одесагаз-Постачання».

Таким чином між сторонами виникли правовідносини щодо постачання природного газу побутовому споживачу.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 є добросовісним споживачем природного газу, у якого на момент відключення від газопостачання не було заборгованості. Одночасно з цим суд прийшов до висновку, що оскільки ТОВ «Одесагаз-Постачання» не відключало абонента ОСОБА_1 від газопостачання і не наділено повноваженнями на підключення газу абонентам, тобто не порушувало прав позивача на отримання природного газу, а тому позовні вимоги до них заявлені безпідставно.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Закон України «Про ринок природного газу» № 329-VIII 9 квітня 2015 року (далі - Закон № 329-VIII) визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.

Статтею 12 даного Закону № 329-VIII, яка регламентує правила постачання природного газу, визначено, зокрема, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно зі статтею 40 Закону № 329-VIII, яка регулює послуги розподілу природного газу, передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором.

27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 N 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодексу ГРС), затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за № 1379/27824.

Крім того, на виконання вимог статей 12 Закону № 329-VIII НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831) і Типовий договір розподілу природного газу (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829) (дата набрання чинності вищевказаних постанов НКРЕКП 01 грудня 2015 року)

Таким чином, відповідно до вимог наведеного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, споживач повинен укласти договір про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи та договір про постачання природного газу з постачальником, який зобов`язується поставити споживачеві природний газ.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Правил постачання природного газу за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу.

У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Згідно з пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді ; подання споживачем або його постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; розірвання договору розподілу природного газу; несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; несанкціоноване відновлення газоспоживання; визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); відмова представникам оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; в інших випадках, передбачених законодавством.

Апеляційний суд вважає, що свої договірні обов`язки ОСОБА_1 виконував добросовісно, тому у ТОВ «Одесагаз-Постачання» та АТ « ОДЕСАГАЗ» не було підстав для припинення позивачу газопостачання.

Отримавши доручення від ТОВ «Одесагаз-Постачання» про припинення постачання газу споживачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по об`єкту газопостачання: АДРЕСА_1 , ПАТ «ОДЕСАГАЗ» відповідно до п.п 2.3, 2.4 Договору № 2 від 01 грудня 2015 року, у разі неможливості відключити боржників, а саме споживачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , без відключення добросовісного споживача ОСОБА_1 , необхідно було скласти Акт про відсутність технічної можливості для припинення постачання природного газу, який складається представниками виконавця в довільній формі, що у даному випадку зроблено не було.

Крім того, враховуючи наявне доручення від 18.06.2019 року №5.0-12/1999 ТОВ « Одесагаз-Постачання» про терміново відновлення постачання газу споживачу ОСОБА_1 у АТ «ОДЕСАГАЗ» були всі правові підстави для відновлення газопостачання у двохденний термін.

В апеляційній скарзі АТ «Одесагаз» посилається на те, що суд першої інстанції не дає оцінки аргументам відповідача АТ «Одесагаз» відносно того, що у ОСОБА_1 відсутні документи, які підтверджують його право на об`єкт нерухомого майна, що за адресою АДРЕСА_1 , відповідно судом не взято до уваги фактичну недоведеність права ОСОБА_1 на газопостачання. Однак, в самій апеляційній скарзі апелянт сам собі протирічить, оскільки зазначає, що у 2012 року ОСОБА_1 звернувся на адресу АТ «Одесагаз» з проханням відкрити на його ім`я особовий рахунок, так як його обидві доньки мають частки приватної власності у будинку АДРЕСА_3 , а він представляє їх інтереси як батько. 19.02.2012 року АТ «Одесагаз» укладено договір про відсоткову сплату за використання газу з ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_3 (30%), ОСОБА_1 (30%), про що апелянт надав суду для дослідження договір від 19.09.2012 року.

Крім того, згідно розрахунку, наданого ТОВ «Одесагаз-Постачання» про те, що станом на 01.02.2019 року у ОСОБА_1 наявна переплата у розмірі 23 819 грн.33 коп., листом від 18.06.2019 року № 5.0 -12/1999 ТОВ «Одесагаз-Постачання» до начальника УЕГГ м. Одеси про термінове відновлення постачання газу добросовісному споживачу ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд зазначає, що жодних доказів порушення позивачем будь-яких правил безпеки систем газопостачання апелянтом не надано, навпаки відповідно до актів , складених працівниками відповідача 08.02.2019 року та 17.07.2019 року таких даних не встановлено через їх відсутність.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесагаз» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» та Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про зобов`язання відновити постачання природного газу до об`єкта газопостачання споживача - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда