Справа № 697/2268/19
Провадження № 2/697/657/2019
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - Льон О.М.
за участю секретаря с/з - Дрянової Н.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ВСТАНОВИВ :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обгрунтування позову зазначила, що їй на підставі Договору купівлі-продажу від 05.12.2007 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані її син ОСОБА_3 та невістка ОСОБА_2 , яка фактично понад один рік без поважних причин за місцем реєстрації не проживає. У добровільному порядку відповідачка не знялася з реєстраційного обліку, що змушує позивача звернутися до суду. Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 та встановити порядок виконання рішення суду. Судові витрати по справі стягнути з відповідача.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.
Так, зокрема, встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 05.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу Стеблиною Є.В. та зареєстрованого в реєстрі № 1-4079 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 ( а.с. 8, 9, 10).
Згідно довідки виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області № 372 від 20.08.2019 (а.с.15) вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, що підтверджується Актом проживаючих осіб в житловому приміщенні № 1 від 14.08.2019 та довідкою Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області ( а.с. 16,42) .
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у ньому.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником, або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 267 ЦПК України та встановити порядок виконання цього рішення суду, зокрема, вказавши що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання.
Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Позивачем понесено витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн., у відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.
Керуючись ст.ст.12,81,89,247,263-265,280-289,354 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст.319,321,383,391,405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд,-
ВИРІШИВ :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням, без надання паспорта.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати понесені позивачем на сплату судового збору в сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Головуючий О . М . Льон