Справа № 128/3116/18

РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.,

без участі сторін по справі,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона з 06.02.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 Позивач зазначає, що спільних дітей вони не мають, проте відповідач відмовляється добровільно за спільною заявою розірвати шлюб. Сімейне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння, що призвело до припинення подружніх стосунків з травня 2015 року.

За вказаних обставин позивач дійшла висновку про неможливість збереження шлюбу, тому просить суд розірвати даний шлюб.

В підготовче засідання учасники справи не зявились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач в поданій заяві зазначила, що позов підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Гнатюк», а відповідач в поданій заяві зазначив, що позов визнає.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки сторін по справі, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 06 лютого 2003 року зареєстрували шлюб у виконкомі Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 005542 від 27.07.2005 року (а.с. 4).

В шлюбі в сторін по справі дітей немає.

Згідно позовної заяви, причинами розпаду сімї стало відсутність взаєморозуміння між сторонами по справі, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків протягом тривалого часу.

На примирення сторони по справі не погоджуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач забажала залишити прізвище «Гнатюк», що відповідає вимогам ст. 113 СК України.

Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, що підтверджені документально.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 113 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 200, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 06 лютого 2003 року в виконкомі Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 06 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «Гнатюк».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, в рахунок повернення сплаченого нею судового збору, грошові кошти в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А. Ганкіна