Справа № 214/2701/18
2/214/324/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 січня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретаря Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 07 червня 2016 року приблизно о 21-40 год., року о 14-00 год., у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ЗАЗ Sens», р.н. АЕ 4437НМ, не маючи перешкод для своєчасного виявлення мотоциклу НОМЕР_1, який рухався у зустрічному напрямку прямо, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, почав виконувати поворот ліворуч, перетинаючи смугу руху , вказаного мотоциклу під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з мотоциклом. Внаслідок чого, водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження від яких наступила смерть та мотоцикл зазнав значних механічних ушкоджень., що унеможливлюють його подальше використання без відновлювального ремонту та заміни знищених деталей, які не підлягають поновленню та ремонту. Своїми діями водій ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ПДР України. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2 визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України та засуджено до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, однак на підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування призначеного покарання.

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №272739 від 18.04.2006 року, власником мотоциклу НОМЕР_1 є ОСОБА_3, але фактично мотоциклом володіє він та у день ДТП саме з його згоди його знайомий ОСОБА_4 керував мотоциклом. Таким чином він є належним позивачем оскільки в день ДТП правомірно мав право користуватись та розпоряджатись даним транспортним засобом на підставі довіреності з правом передоручення.

Внаслідок ДТП був пошкоджений мотоцикл сума матеріального збитку складає 99 617 грн. А також, внаслідок пошкодження його майна, він пережив стрес, дуже нервував, певний час не міг спокійно спати. Тривалий час збирав кошти, щоб привести мотоцикл в справний стан, чим йому були завдані моральні страждання Внаслідок фактичного пошкодження його майна, він не має можливості користуватись своїм майном. Отже моральна шкода підлягає в емоційному стресі, дискомфорті, безпорадності і моральну шкоду він оцінює у 10 000 грн. У звязку із вище викладеним просить суд стягнути з Відповідача на його користь 99 617 грн. у якості відшкодування завданої майнової шкоди; 10 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди; 3509,60 у якості відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 24.05.5018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.07.2018 року відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечння позову.

Представник позивача в суді позовні вимоги підтримав, а в подальшому надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог, викладених у позовній заяві від 16.07.2018 року наполягає.

Відповідач та його представник, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні.

Відповідачем через канцелярію суду надана заява про відкладення розгляду справи через зайнятість його представника, однак доказів поважності неприбуття в судове засідання його представника суду не надано. Крім того, заява була подана позивачем через канцелярію сду о 15-11 годині, у той час коли часом розгляду справи визначено 14-30 год.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Позивач допитаний в якості свідка суду пояснив, що він купив у ОСОБА_3 мотоцикл у 2016 році, потім він його продав ОСОБА_4, частину грошей віддали, а частину не встигли. Купував та продавав мотоцикл по довіреності. Три роки він сам їздив, потім передав мотоцикл ОСОБА_4. Продав за 7500 доларів США, отримав лише 2 000 доларів США, а 5500 доларів США не віддав. ОСОБА_4 написав розписку, що віддасть решту грошей ще до кінця року. Передав мотоцикл ОСОБА_4 по усній домовленості з розпискою. Він після ДТП спілкувався з дружиною ОСОБА_4 Світланою, яка повідомила, що ОСОБА_2 хоче уникнути відповідальності. Він звертався до страхової компанії, шкода не відшкодована Моральну шкоду оцінюю тим, що спілкувався з ОСОБА_4, який загинув під час ДТП. Підтвердити, що купив мотоцикл за 7500 доларів США не може. На момент ДТП він був фактичним власником мотоциклу. Він не звертався до страхової компанії, так як отримав вирок через рік.

Допитана під час судового засідання свідок ОСОБА_5, яка є дружиною загиблого ОСОБА_4, суду пояснила, що знає позивача через свого чоловіка, відносини у них були робочі. Потім позивач та її чоловік домовились про суму і в якому розмірі буде сплачувати кошти за мотоцикл. її чоловік дав предоплату позивачу і залишилось віддати 5500 доларів США. Домовились про 8000 доларів США, однак чоловік не встиг виплатити. Мотоцикл належав позивачу. Вона зверталась до страхової компанії, проте їй було відмовлено, лише через рік частково виплатили. Не вклались в строки звернення до страхової компанії.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін та їх представників, допитавши свідків, у судовому засіданні були встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, з вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2017 року вбачається, що 07.06.2016 року приблизно о 21-40 год. мала місце ДТП за участю водія ОСОБА_2, який керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_2 слідував по освітленій проїзній частині дороги пр. Гагаріна з боку пл. Маяковського наближаючись до регульованого перехрестя з вул. ОСОБА_6 (раніше Будьонного) на якому ОСОБА_2 мав намір повернути ліворуч. В цей же час у зустрічному напрямку рухався мотоцикл НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в напрямку пл. Маяковського та мав перевагу в русі при проїзді перехрестя. Водій ОСОБА_2 не маючи перешкод для своєчасного виявлення мотоциклу проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, почав виконувати поворот ліворуч перетинаючи смугу мотоцикла, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 1.5, 2 б), 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів та водію ОСОБА_4 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться у причинному звязку їх настанням його смерті.

Встановлено, що між порушенням ОСОБА_2 вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків є прямий причинний зв'язок.

Вказаним вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, на підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування призначеного йому покарання (а.с.67-68).

Таким чином, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає додатковому доведенню в силу ч.6 ст.82 ЦПК України.

Згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №272739 виданого 18.04.2006 року, власником мотоциклу НОМЕР_3, є ОСОБА_3 (а.с12).

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" передбачено, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Відповідно до п. 1 ч.1 статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну, що кореспондується з постановами ВСУ № 6-1365цс17 від 11.10.2017 року та № 61-9445св18 від 06.06.2018 року.

З довіреності від 22.04.2016 року вбачається, шо ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_1 бути його представником в органах ДАІ та всіх інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх від їх підпорядкування і форм власності з питань повязаних,з вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та розпорядження (в тому числі продажу за ціну та на інших умовах згідно розсуду, передачу в оренду (найм) належним йому на праві власності мотоциклом, зареєстрованим Дніпропетровським МРЕВ-2 ДАІ, УМВС України в Дніпропетровській області 18.04.2006 року (а.с. 6). А отже, Позивач має право на володіння мотоциклом на підставі вище вказаної довіреності.

Мотоцикл НОМЕР_3 зазнав значних механічних пошкоджень внаслідок ДТП, що унеможливлюють його подальше використання без відновлювального ремонту та заміни знищених деталей, які не підлягають відновленню та ремонту.

На підставі висновку експерта №Д24/05/18 по результатам проведення судової авто товарознавчої експертизи, встановлено, що сума матеріального збитку, нанесеного при дорожньо-транспортній пригоді власнику мотоциклу НОМЕР_4, ідентифікаційний номер VIN JYARN02, становить 99 617 грн. (а.с.25-57).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Враховуючи, що особою, яка володіє мотоциклом НОМЕР_4, ідентифікаційний номер VIN JYARN02, відповідно до довіреності від 22.04.2016, є позивач ОСОБА_1, а вина відповідача встановлена вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2017 року, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди доведеними у розмірі встановленому у висновку експерта.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 5 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають, зокрема, наявність такої шкоди. При цьому, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Так, суд вважає доведеним в ході судового розгляду, що у результаті ДТП позивачу було завдано моральної шкоди, проте визначений позивачем розмір моральної шкоди є недоведеним. Суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1000гривень.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на послуги за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 2100 грн., які підтверджені квитанцією від 04.05.2018 р. №040086 (а.с. 24), задовольнивши вимоги в цій частині повністю.

Згідно з частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем при подані позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1409,60 грн. ( а.с. 1) та заявлено вимогу про відшкодування судового збору, тому оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу судовий збір у розмірі 1 293,87 грн. (задоволені вимоги в розмірі 100 617 грн. * судовий збір в сумі 1409,60 грн. (документально підтверджені) / ціну позову в розмірі 109 617 грн.) стягнувши його з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167,1187 ЦК України, ст. ст.10, 11, 57, 60, 61, 212- 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 кімната 65 на користь ОСОБА_1, РНОКПП код НОМЕР_6, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2:

- 99 617 (девяносто девять тисяч шістсот сімнадцять) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

- 1 000 ( одну тисячу ) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди,

- 2100 (дві тисячі сто) грн. в рахунок оплати послуг за проведення судово-товарознавчої експертизи;

- 1293 (одна тисяча двісті девяносто три) грн. 87 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст рішення складений 25.01.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь