Провадження № 2/161/3414/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Шумиводі О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.08.2017 року, реєстраційний номер: 228, вона є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В даному будинку з 21.10.2012 року зареєстрована відповідач - ОСОБА_3 , однак у вказаному житлі не проживає, участі у його утриманні та оплаті комунальних послуг не приймає.

У зв`язку з чим, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Судові витрати позивач залишив за собою.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.08.2017 року, реєстраційний номер: 228, позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

В даній квартирі з 21.10.2012 року зареєстрована відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 9-13).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації, витрат по утриманню житла не несе.

Згідно акту обстеження умов проживання від 29.07.2019 року за № 9835/59/01-19 підтверджено факт не проживання відповідача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Тобто, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідача у будинку позивача більше одного року.

Відповідач, будучи зареєстрованим у даному будинку позивача по даний час, порушуює його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити та визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 383, 405, 406, ст. 156 ЖК України, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк