Справа № 500/4107/18
Провадження № 2/500/824/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею право власності на 4/15 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_3 на частку квартири (свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 02 липня 2007 року, право власності за яким зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 70в/1-24).

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання представник третьої особи - АТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про закриття провадження у справі відносно неналежного відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на спадкове майно та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2007 року за № НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, тобто по 1/5 частині належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.11.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/5 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 46742325 від 13.02.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 є:

- дружина ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 23.04.1978 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 16.01.1986 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу;

- донька ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 15.15.1978 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 від 23.04.1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, згідно якого ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_5.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадкову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 26.01.2017 року за №164, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

13.02.2017 року за № 134 приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гіренко М.М. на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/15 частині квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/15 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яку він фактично прийняв після смерті батька ОСОБА_6, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 53902586 від 01.11.2018 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його матір ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 16.01.1986 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу.

Позивач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджено записом в будинковій книзі на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, 62, код ЄДРПОУ - 26569223), третя особа - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 -Д, ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року право власності на 4/15 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.01.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус