Справа № 274/5515/18 Провадження № 2/0274/2490/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
23.01.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
У жовтні 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати на її користь з ОСОБА_2 аліменти на період її навчання у Житомирському держаному університеті ім. І.Франка у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до 01.06.2021 р.
Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову або відзив не надходили.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, яка народилась 25.01.2000 р., що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП № 252085 від 10.02.2016 р. (а. с. 5).
ОСОБА_1 з 01.09.2017 р. навчається у Житомирському державному університеті ім. І. Франка на договірній основі, не отримує стипендію, навчання є платним, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2017 р. по червень 2021 р., що підтверджується довідкою від 11.09.2018 р. № 624, виданою цим навчальним закладом, та додатковою угодою № 1 до договору № 226 від 31.08.2017 р. про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою (а. с. 7, 8).
Суд зазначає, що навчання ОСОБА_1 на денному відділенні у Житомирському державному університеті ім. І. Франка перешкоджає їй займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від неї необхідності купувати канцелярські вироби, підручники та інші необхідні для навчання речі та оплачувати навчання і необхідні для навчання послуги, що, в свою чергу, ускладнює задоволення її потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб.
За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням після досягнення повноліття навчання.
Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Таким чином ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати повнолітню дочку ОСОБА_1, до припинення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.
Доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_1, матеріали справи не містять.
Зважаючи на це, Суд виходить з того, що ОСОБА_2 може надавати таку матеріальну допомогу.
Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Матеріали справи не містять доказів, які б містили відомості про обставини, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання дочки, а відтак Суд вважає за можливе визначити розмір цих аліментів, виходячи з позовної вимоги, у розмірі 800,00 грн. щомісячно.
Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.
2. Стягувати з ОСОБА_2 (народився 07.09.1977 р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи від 11.10.2018 р. і до припинення нею навчання у Житомирському державному університеті ім. І.Франка, але не більше, ніж до 01.06.2021 р.
3. Стягнути з ОСОБА_2 (народився 07.09.1977 р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут