Справа №359/2135/18
Провадження №2/359/297/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шляхетко Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та представника відповідача.

1. В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом та посилається на те, що 20 червня 2016 року позивач позичив ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 11600 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути ОСОБА_1 таку ж суму грошових коштів до 20 жовтня 2016 року. Однак ОСОБА_3 ухиляється від добровільного повернення позики. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 306588 гривень, суму інфляції за час прострочення в розмірі 70276 гривень 72 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 12977 гривень.

2. Представник відповідача ОСОБА_2 не визнає позов та посилається на те, що його довіритель сплатив позивачу грошові кошти в розмірі 16040 гривень. Крім того, норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються виключно на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 квітня 2018 року (а.с.25-26) було відкрито провадження у цивільній справі.

4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 листопада 2018 року (а.с.40) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

5. 20 червня 2016 року ОСОБА_1 передав відповідачу грошові кошти в розмірі 11600 доларів США, а ОСОБА_3 зобов'язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів до 20 жовтня 2016 року. Ці обставини підтверджуються копією розписки (а.с.13).

6. Спірні правовідносини регулюються главою 51 «Правові наслідки порушення зобов'язань. Відповідальність за порушення зобов'язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

IV. Норми права та усталена судова практика, яку застосував суд при вирішенні спору.

7. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

8. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

9. За правилом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

10. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

V. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

а. щодо стягнення боргу за договором позики та трьох процентів річних від простроченої суми.

11. Встановлено, що станом на день ухвалення рішення суду 1 долару США еквівалентні 27 гривень 74 копійки. Відтак, розмір позики у грошовій одиниці України - гривні становить 321784 гривні (11600 х 27,74).

12. З квитанцій (а.с.45-50) вбачається, що ОСОБА_3 сплатив позивачу грошові кошти в розмірі 16040 гривень. Однак відповідач ухиляється від добровільного повернення ОСОБА_1 позики в розмірі 305744 гривень.

13. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача належить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 305744 гривень та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 9172 гривень 32 копійок.

б. щодо відсутність підстав для стягнення суми інфляції за час прострочення.

14. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і криміналь-них справ в рішенні від 11 жовтня 2017 року у цивільній справі №423/468/16-ц, за змістом ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексація внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встанов-леного індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання визначеного у гривнях.

15. Встановлено, що ОСОБА_1 надав позику в іноземній валюті - доларі США. Борг за договором позики стягнутий з відповідача за курсом, визначеним Національним банком України на день ухвалення рішення. Ця обставина свідчить про те, що позика за час прострочення виконання грошового зобов'язання не знецінилась.

16. В такому випадку підстави для стягнення з ОСОБА_3 суми інфляції за час прострочення відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 належить відмовити.

VI. Розподіл судових витрат.

17. За правилом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

18. ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 3898 гривень 43 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.7). Однак пред'явлений ним позов задоволений на 80,78% (314916,32 : 321784 х 100%).

19. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 3174 гривень 35 копійок (3898,43 : 100% х 80,78%).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 305744 гривень та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 9172 гривень 32 копійок.

У задоволенні позову в частині про стягнення суми інфляції за час прострочення ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 3174 гривень 35 копійок.

Повний текст рішення суду складений 31 січня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець