ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/4049/18
номер провадження 2-к/695/3/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Климовичского району Могилевської області Республіки Білорусь, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Климовичского району Могилевської області Республіки Білорусь про стягнення на її користь із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3.

Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області ОСОБА_2 було направлено лист про необхідність надання письмових заперечень в місячний термін, відповідно до приписів ч. 1 ст. 467 ЦПК України.

ОСОБА_2 23.01.2019 року звернувся до суду із заявою, відповідно до якої розгляд вказаного клопотання про надання дозволу на виконання на території України рішення суду просив проводити за його відсутності, проти його задоволення не заперечував та додав до справи копії квитанції аліментів та судового збору на суму 148 руб. 12 коп.

ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду матеріалів справи не викликалась, оскільки проживає у Республіці Білорусь.

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд, вивчивши вказане клопотання, докази надані в його обґрунтування, дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Рішенням суду Климовичского району Могилевської області Республіки Білорусь від 28.09.2018 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, та стягнено із відповідача аліменти у розмірі 25% всіх видів заробітку та доходів останнього щомісячно, починаючи з 26.03.2018 року і до повноліття дитини. При цьому для працездатних батьків мінімальний розмір аліментів у місяць повинен складати не менше 50 відсотків на одну дитину, бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення. Також стягнуто судовий збір в дохід держави в сумі 148 руб. 12 коп.

Відповідно до довідки судді Климовичского району Могилевської області ОСОБА_4 вказане вище рішення суду набрало законної сили 16.10.2018 року та підлягає виконанню в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно з довідкою судді Климовичского району Могилевської області ОСОБА_4 вказане рішення суду від 28.09.2018 року на території Республіки Білорусь не виконувалось.

Крім того, із з довідкою судді Климовичского району Могилевської області ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 був своєчасно та у відповідній формі повідомлений про суть вказаного рішенні та йому була вручена його копія, про що маються підтвердження в матеріалах справи.

Приписами ч.1 ст.462 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною 1 ст. 463 ЦПК України встановлено. що рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконанні в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.

Правове регулювання порядку розгляду зазначеного клопотання здійснюється нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди " Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах",ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1995 року, а також нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст. 53 Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах", клопотання про вирішення примусового виконання рішення подається в компетентний суд сторони, що домовляється, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано до суду, який виніс рішення по справі у першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення по клопотанню.

Також, згідно п. 5.1 Розділу "Питання визнання і виконання іноземних судових рішень в Україні" Наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2008 року N 1092/5/54 "Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень" (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за N 573/15264), рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державною, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п. 5.2. даної Інструкції, Клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3 цієї Інструкції. Іноземне клопотання, якщо це передбачено міжнародним договором України, може бути подано до іноземного суду, який розглянув справу і ухвалив рішення у першій інстанції і який надсилає іноземне клопотання на розгляд компетентного суду України через Мін'юст.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції, Іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження не відоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом України за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Згідно з п. 5.4. Інструкції, Мін'юст, отримавши іноземне клопотання відповідно до абзацу другого пункту 5.2, перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України у відносинах із запитуючою державою, а також наявність документів, необхідних відповідно до міжнародного договору для визнання та виконання рішення іноземного суду в Україні.

Якщо клопотання відповідає міжнародному договору України, Мін'юст через головне територіальне управління юстиції направляє іноземне клопотання до суду України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника чи його майна.

Відповідно до п. 5.5. Інструкції, Розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України, а стосовно рішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу із Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж". У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 24 грудня 1999 року N 12 "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України", виклик у судове засідання може підтверджуватись оригіналом або засвідченою копією документа, за допомогою якого мав здійснюватися виклик згідно з міжнародним договором або законодавством держави, де розглядалася справа.

У відповідності до п. 12 Постанови ВСУ клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК. які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувала та боржника, об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

З клопотання та доданих до нього документів вбачається, що вказане вище рішення суду від 28.09.2018 року набрало законної сили 16.10.2018 р..

Із заяви ОСОБА_2 вбачається, що останній не заперечує проти задоволення клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду, та здійснює сплату аліментів у добровільному порядку, надавши до суду відповідні копії квитанцій про сплату судового збору та аліментів.

Враховуючи наведене вище, а саме, що рішення суду набрало законної сили, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи іноземним судом, відповідно до норм міжнародного права, та ознайомлений із змістом його рішення, що стверджується поданими доказами. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст. 468ЦПК України не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Разом із тим, із вказаного вище рішення суду вбачається, що аліменти із ОСОБА_2 стягуються у процентному співвідношенні до його доходів, а тому підстави для перерахування суми аліментів із іноземної валюти в національну відсутні.

Також суд зважає і на те, що відповідно до предявлених ОСОБА_2 доказів, останній сплатив суму судового збору, яка визначена рішенням суду у розмірі 148 руб. 12 коп.

За таких обставин суд задовольняє клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Климовичского району Могилевської області Республіки Білорусь лише в межах стягнення аліментів, що також відповідає суті її клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Закону України "Про міжнародне приватне право", п. 12Постанови Пленуму Верховного Суду України N 12 від 24.12.99 року "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України", нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди " Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах", ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1993 року, ст. ст. 462,463.467.468 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Климовичского району Могилевської області Республіки Білорусь задовольнити.

Дозволити примусове виконання на території України рішення суду Климовичского району Могилевської області Республіки Білорусь від 28.09.2018 року про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. код НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 25% всіх видів заробітку та доходів останнього щомісячно, починаючи з 26.03.2018 року і до повноліття дитини. При цьому для працездатних батьків мінімальний розмір аліментів у місяць повинен складати не менше 50 відсотків на одну дитину, бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, встановленого в Республіці Білорусь.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя Середа Л.В.