справа № 369/9009/19 головуючий у суді І інстанції Ковальчук Л.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Суханової Є.М.,
з участю секретаряМалашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа у справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Украгазбанк», на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває скарга ОСОБА_1 , стягувач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Украгазбанк», на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії.

05.09.2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа на підставі виконавчого листа № 369/159/16-ц від 08.05.2019 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 25 283,26 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності в розмірі 25 010,46 грн., що за курсом НБУ становить 563 311,03 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 5 639,12 грн., штраф за невиконання договору іпотеки у розмірі 5 000 грн. та судовий збір у розмірі 8 984,41 грн.; зупинити передачу на реалізацію нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 до завершення розгляду скарги. Свої вимоги мотивував тим, що існує ризик того, що до моменту вирішення скарги на дії державного виконавця по суті буде реалізовано нерухоме майно, яке належить йому, ОСОБА_1 , на праві власності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву.

При цьому, апелянт посилається на те, що справа про скасування постанов приватного виконавця розглядатиметься тривалий час, а виконавець вчиняє активні дії щодо реалізації належного скаржнику нерухомого майна, тому він звернувся з клопотанням про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. З ухвалою суду про відмову в задоволені його заяви не згоден та вважає її незаконною, необґрунтованою та необ`єктивною. Зазначає, що суд першої інстанції проігнорував посилання заявника на роз`яснення Пленуму ВССУ, не посилається на докази, дослідивши які, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

24.10.2019 року до суду надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, який вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що скаржник звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця, а не з позовною заявою щодо оскарження виконавчого листа, тому суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги, оскільки вказане не передбачено ЦПК України. Вважає вірними висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

В судовому засіданні представник стягувача - Мартинюк Є.В., просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа на підставі виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстав для задоволення клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, оскільки вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції виконавця. Оскарження дій державного виконавця щодо вчинення ним виконавчих дій в рамках виконавчого провадження не є підставою для зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки сам виконавчий документ заявником не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії.

В рамках розгляду скарги ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, посилався на те, що існує ризик того, що до моменту вирішення скарги на дії державного виконавця по суті буде реалізовано нерухоме майно, яке належить йому, на праві власності.

Згідно вимог п. 2 ч. 1ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

А відтак, вірним є висновок суду першої інстанції, про те, що вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції виконавця. Оскарження дій державного виконавця щодо вчинення ним виконавчих дій в рамках виконавчого провадження не є підставою для зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Колегія суддів, критично оцінює посилання апелянта на ч.3 ст. 432 ЦПК України, оскільки згідно вказаної норми суд під час розгляду заяви про визнання виконавчого документ таким, що не підлягає виконанню має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Однак, заявник з заявою щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню не звертався, а тому вказана норма до даних правовідносин застосована бути не може.

Оскільки предметом розгляду скарги не є визнання виконавчого документ таким, що не підлягає виконанню, відсутні підстави для зупинення виконання виконавчого документу судом.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального та матеріального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

Є.М. Суханова