провадження № 22-ц/824/1244/2019 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Ткаченка І.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Нормарк», про вилучення із продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості, відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просив через не надання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про споживчу продукцію та описи, що вводять в оману, споживчої продукції шести товарних груп, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві, а саме риболовних приманок з акустичними пристроями, приманок із застосуванням екологічно небезпечних феромонів, незбалансованих по складу та екологічно небезпечних харчових приманок з інгредієнтами, чужорідними чи ворожими для водного середовища, приманок з покриттям, яке відбиває ультрафіолетове випромінювання, приманок з флуоресцентними кольорами та екологічно небезпечними флуоресцентними розчинними барвниками, приманок з голографічним та подібним декоративним покриттям, з урахуванням відсутності експертних, наукових та інших об'єктивних підтверджень вигаданих чи перебільшених переваг споживчої продукції вказаних шести товарних груп, зобов'язати відповідача вилучити вказану продукцію з продажів протягом тижня після ухвалення судового рішення, яке повинно бути виконане судом Російської Федерації на підставі міжнародного принципу взаємності; зобов'язати відповідача відшкодувати позивачу завдану шкоду у розмірі 25 000 Євро.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Акціонерному товариству «Нормарк» вчиняти до ухвалення остаточного судового рішення по справі продаж, зміну описів товару, переробку, обмін, заставу, передавання, утилізацію тощо щодо неякісних та екологічно небезпечних риболовних приманок, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві, а саме риболовних приманок з акустичними пристроями, приманок із застосуванням екологічно небезпечних феромонів, незбалансованих по складу та екологічно небезпечних харчових приманок з інгредієнтами, чужорідними чи ворожими для водного середовища, приманок з покриттям, яке відбиває ультрафіолетове випромінювання, приманок з флуоресцентними кольорами та екологічно небезпечними флуоресцентними розчинними барвниками, приманок з голографічним покриттям та голографічними імітаціями очей, щодо яких відповідач не може надати об'єктивних підтверджень вигаданих чи перебільшених конкурентних переваг цієї продукції, її екологічну безпечність.

Заява обґрунтована тим, щоОСОБА_3 звертався до відповідача з листами про надання достовірної інформації про продукцію, які він рекламує та продає, а саме про відповідність споживчих властивостей цієї продукції науковим даним та екологічну безпечність цієї продукції. Однак, усі запити були проігноровані відповідачем. Відповідач рекламує та продає товари неналежної якості, які виробляє компанія Рапала і розподіляє їх через своїх афілійованих представників у різних країнах. Вказана компанія створила організовану міжнародну злочинну групу, проти членів якої порушено кримінальні провадження. Материнська компанія Рапала використовує спеціальні опції швидкого розпродажу неякісних та екологічно небезпечних товарів за зниженими цінами. Вказані опції не контролюються споживачами. Усі наведені дії свідчать про існування реальної загрози того, що у даному цивільному провадженні відповідач буде вчиняти правопорушення, спрямовані на ускладнення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду. Відповідач зможе пришвидшити збут неякісних товарів, передачі їх третім особам, у тому числі і підставним, обміняти неякісні товари, приховати недоліки в описах споживчих властивостей, перейменувати неякісні товари. Дії відповідача як суб'єкта підприємницької діяльності Російської Федерації спрямовані на підрив екологічної та економічної безпеки України шляхом масового збуту на території України неякісної та екологічно небезпечної продукції.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по суті заяви про забезпечення позову без направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що він надав суду докази, які підтверджують неналежну якість продукції та її екологічну небезпечність. Суд першої інстанції не дослідив, не оцінив і не врахував жодного із вказаних численних доказів, наданих у справі. Суд був повідомлений про те, що відповідач діє за вказівкою організованої міжнародної злочинної групи, його товар підриває економічну та екологічну безпеку України. Однак, ці застереження було проігноровано. Відповідач збуває на території України у масових обсягах неякісну та екологічно небезпечну продукцію. Суддя не дослідила жодні докази по справі і не надала їм оцінку.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали не справи не містять доказів, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, суду не надано доказів на підтвердження причин, зазначених у заяві, а саме підриву екологічної та економічної безпеки України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз'яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 вказує на те, що під час здійснення своєї діяльності відповідач не надає необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про споживчу продукцію та описи, що вводять в оману, споживчої продукції шести товарних груп, які широко використовуються споживачами. У зв'язку з цим, позивач просить забезпечити позов шляхом заборони Акціонерному товариству «Нормарк» вчиняти продаж, зміну описів товару, переробку, обмін, заставу, передавання, утилізацію тощо щодо неякісних та екологічно небезпечних риболовних приманок, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві.

Однак, у разі задоволення заяви про забезпечення позову у заявлений ОСОБА_3 спосіб фактично матиме місце вирішення судом справи по суті та віднесення продукції, яку розповсюджує відповідач, до неякісної та екологічно небезпечної.

У пункті 4 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз'яснено судам, що при встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Заборона Акціонерному товариству «Нормарк» вчиняти продаж, зміну описів товару, переробку, обмін, заставу, передавання, утилізацію фактично є втручанням у його господарську діяльність та може призвести до негативних наслідків для відповідача.

Крім того, такі заходи є неспівмірними заявленим позовним вимогам, та не забезпечують їх виконання або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що він надав суду докази, які підтверджують неналежну якість продукції та її екологічну небезпечність. Суд першої інстанції не дослідив надані по справі докази.

Однак, докази, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, підлягають дослідженню, перевірці та оцінці під час розгляду справи по суті.

ОСОБА_3 вказує на те, що відповідач діє за вказівкою організованої міжнародної злочинної групи, його товар підриває економічну та екологічну безпеку України. Однак, такі обставини жодними доказами не підтверджені. Порушення відносно працівників материнської компанії Рапала кримінальних проваджень не є підставою для забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти продаж, зміну описів товару, переробку, обмін, заставу, передавання, утилізацію.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.