Справа № 640/7594/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Колесник С.А.,
за участю секретаря - Ашрафової І.Р.,
представника позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про зміну способу стягнення аліментів, -

В обґрунтування позову зазначила, що 29.09.2014 Київським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500,00 грн. Позивачка вказує, що донька знаходиться на її утриманні, дитина часто хворіє та неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні, знаходиться на обліку в медіко-генетичному центрі, вона на даний час не працює та має тяжке матеріальне становище. На теперішній час визначеної рішенням суду суми аліментів недостатньо для утримання дитини та вона визначена у розмірі меншому ніж встановлено діючим законом, у зв'язку з чим позивачка і звернулась до суду з вказаною позовною заявою.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання (а.с.24).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.09.2018 закрито підготовче судове засідання та призначено цивільну справу до судового розгляду (а.с.53).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13.12.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_5 (а.с.96).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнений позов підтримала, з підстав, викладених у позовній та уточненій позовних заявах, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнали частково, зазначивши, що крім спільної з позивачем дитини ОСОБА_6, 23.05.2012р.н. відповідач має ще одну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_7, 28.12.2015р.н., якій, хоч і не перебуває у шлюбі з її матір»ю ОСОБА_5, проте надає матеріальну допомогу на її утримання. Крім того, має матір ОСОБА_8, яка є вдовою, пенсіонером за віком, отримує мінімальну пенсію, а також рідну сестру ОСОБА_9 інваліда другої групи з дитинства, яких має утримувати. Наразі ОСОБА_2 не працює, бо не може знайти гідну роботу, бажає працевлаштуватися, щоб належним чином виконувати свої обов»язки по утриманню дітей та близьких. На підставі викладеного, вважає за можливе сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі 700 грн. і у всякому разі не більше 1/6 частини всіх видів свого доходу.
Третя особа ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не надходило (а.с.108).
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії 1-ВЛ № 171852 від 22.11.2011, виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції актовий запис №1022 (а.с. 7).
23.05.2012 року у подружжя народилася дитина - донька ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії 1-ВЛ № 280230, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1510 від 01.06.2012 (а.с. 8).
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2014 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 04.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

В судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_6, 23.05.2012р.н. проживає разом із матір»ю, позивачем по справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, з доданих до позову виписок, довідок та консультативних висновків вбачається, що дитина часто хворіє та потребує кваліфікованого медичного догляду, надати який ОСОБА_4 не має можливості, оскільки на даний час не працює (а.с.9-14, 15-19).

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, враховуючи те, що визначений рішенням суду розмір аліментів на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом, суд приходить до висновку, що аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, будуть відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів.

За таких обставин, враховуючи дані про особу платника аліментів, а саме наявність в нього на утриманні малолітньої дитини, а також непрацездатної матері та сестри - інваліда, з урахуванням вимог розумності та справедливості суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2014 року (справа № 640/10999/14-ц н/п 2/640/2464/14) з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, з 500,00 грн. до 1000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням чинності і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо часу, з якого необхідно стягувати аліменти з відповідача, суд керується п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у відповідності до якого у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., від сплати якого позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтею 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.180-184,192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 224, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2014 року по цивільній справі № 640/10999/14-ц, та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6,ІПН НОМЕР_2, зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, мешкаючий в АДРЕСА_2

Повний текст рішення виготовлений 25 січня 2019 року.

Суддя С.А.Колесник