Справа №216/4290/17
Провадження № 2-др/216/13/19
УХВАЛА

іменем України

31 жовтня 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Марущак І.А.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду у м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, зацікавлена особа - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області, про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю задоволено та встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 більше, ніж п`ять років.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки, в резолютивній частині рішення не зазначено період проживання однією сім`єю, а саме: «до часу відкриття спадщини та на момент відкриття спадщини», що є не достатнім для заведення спадкової справи та оформлення спадщини. Таким чином, заявник вважає, що під час ухвалення рішення суд не вирішив питання щодо позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

Учасники справи в судове засідання не викликались. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК (стара редакція). У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; вартість майна, яке належить стягнути з відповідача, якщо при виконанні рішення присудженого майна у наявності не буде; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права; розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 88 ЦПК; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов`язаний або має право його допустити.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином статтею 270 ЦПК України, вирішено вичерпний перелік підстав для ухвалення судом додаткового рішення.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , вона просила суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю терміном понад п`ять років ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Звертаючись до суду, заявник визначила межі своїх вимог. Змін і доповнень щодо обсягу пред`явлених вимог заявником протягом розгляду справи в суді в установленому процесуальному порядку не подавалося. У даному випадку заява ОСОБА_1 задоволена в межах заявлених вимог та в рішенні суду зазначено їх повний обсяг, а тому підстав для ухвалення додаткового рішення в даній справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 256, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області, про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Р.О. Кузнецов