Справа № 369/9574/19
Провадження №2/369/3815/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

30.07.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам №12» про стягнення заробітної плати невиплаченої за час роботи та при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам №12» про стягнення заробітної плати невиплаченої за час роботи та при звільненні.

Оглянувши даний позов, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Судом встановлено, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду перебувала цивільна справа № 369/6590/17 (провадження № 2/369/3008/17) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам № 12» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та зобов`язання вчинити дії.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.10.2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам №12» про стягнення заробітної плати невиплаченої за час роботи та при звільненні, відмовлено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.10.2017, оскаржувалось, та було залишено без змін на підставі ухвали Апеляційного суду Київської області від 20.03.2018 року.

Окрім того, у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 369/12384/17 (провадження №2/369/110/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам № 12», Профспілкового комітету товариства з додатковою відповідальністю «Універсам № 12», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання недійсними наказів, довідок, актів, доповідних записок, поновлення на роботі, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та стягнення коштів за заподіяну підприємству шкоду.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2019 у у задоволенні вищевказаного позову було відмовлено.

Зазначена цивільна справа, направлена на розгляд до Київського апеляційного суду у зв"язку з надходженням апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2019 р.

Зі змісту даної позовної заяви вбачається, що позивачем ОСОБА_1 пред`явлено позов до того самого відповідача, про той самий предмет (стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 210 000,00 грн. за період з 03.01.2013 року по 29.01.2016), з тих самих підстав (ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

На підставі викладеного, враховуючи те, що, є рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у позові ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам №12» про стягнення заробітної плати невиплаченої за час роботи та при звільненні.

Вказані обставини свідчать про відсутність передумов відкриття провадження в справі за заявленим позовом та являються підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Таким чином, позивач звернулася до суду з тими самими позовними вимогами щодо предмету спору та з тих самих підстав, що вже вирішено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Разом з цим, слід роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 4 ст. 44 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства. Зловживання процесуальними правами не допустиме, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання цьому.

Згідно змісту п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання заяви для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, а також подання завідомо безпідставного позову.

Постановляючи дану ухвалу суд не вдається до оцінки доказів, наданих позивачем, а лише перевіряє позов та додані до нього документи на відповідність вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, враховуючи при цьому гарантовані ст. 55 Конституції України право на судовий захист та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) право на справедливий суд.

При цьому, Європейський суд з прав людини, практика якого, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», як і Конвенція, є обов`язковою для застосування, у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «право на суд» та право на доступ до суду не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (п. 59 рішення «ОСОБА_7 де ла Прадель проти Франції», п. 28 рішення «Станєв проти Болгарії та ін.»). Тобто, реалізація права на суд однією із сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 186, 259, 260, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам №12» про стягнення заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Дубас