ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2081/19 Справа № 209/2758/18 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року

по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2018 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу заявнику, суд першої інстанції дійшов до висновку, що боржник по справі не значиться зареєстрованим за будь-якою адресою в м.Кам'янське, Дніпропетровської області та суд не має можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_2

Але з таким висновком суду повністю погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 в якій зазначає адресу місця проживання та реєстрації боржника ОСОБА_2, АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України; із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги (ч.ч.1,2 ст. 160); судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину - однієї четверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За загальним правилом частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 163 ЦК України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

В той же час законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема частина 1 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, позови про стягнення аліментів можуть бути пред'явлено як за зареєстрованим місцем проживання, так і за місцем його перебування.

Частинами 4-9 ст. 165 ЦПК України, передбачено дії суду для визначення підсудності заяви про видачу судового наказу.

Так, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п'яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Аналіз наведеного дає змогу дійти висновку про те, що законодавець встановлює обов'язок суду звертатися для з'ясування зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи-боржника саме до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи.

На виконання вимог вказаної статті судом було зроблено запит до Відділу адресно-довідкового підрозділу Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

З довідки Відділу адресно-довідкового підрозділу Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області вбачається, що боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим не значиться (а.с. 11).

Разом з тим, суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального закону, не звернувся до відповідного органу реєстрації місця проживання (перебування) боржника, а саме до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Чернігівській області, враховуючи, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 а не в м.Кам'янське, Дніпропетровської області.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково застосовано положення частини 9 статті 165 ЦПК України та відмовлено у видачі судового наказу, оскільки судом не отримано інформацію, що не давала б можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В.Свистунова