Справа № 375/2132/19 Провадження № 2/375/699/19
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 2 приміщення суду в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову посилається на ту обставину, що йому на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок, в якому згідно виданої йому Синявською сільською радою Рокитнянського району 25.10.2019 довідки про склад сім"ї зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначає, що вказані особи не проживають в будинку більше десяти років, не беруть участі у витратах на його утримання, ремонт, особистих речей в ньому не мають, взагалі будинком не цікавляться і ним не користуються.

Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні він, ні інші члени сім"ї відповідачам не чинять.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав за викладених у позові обставин і підстав та проси задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилися, відзиву на позов та заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не подали.

Суд, зясувавши думку позивача, ухвалює рішення у відсутності відповідачів при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні позивача, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На разі, останні у вказаному житловому будинку не проживають та не приймають участі у його утриманні. Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідачі є онуками позивача та ніколи не проживали у вказаному будинку. У будинку проживає на даний позивач, його син ОСОБА_6 , а також проживала дружина позивача, яка померла близько року тому.

Викладене підтверджується поясненнями у судовому засіданні позивача, свідків та письмовими матеріалами справи, якими є:

? Копія договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений 12.05.1972 нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори Хижняком М.Н. за реєстровим № 754 та зареєстрованого 15.05.1972 Синявською сільською радою Рокитнянського району Київської області за реєстровим № 78;

? Довідка про склад сім"ї позивача, видана Синявською сільською радою 25.10.2019 за № 1360-02-31;

? Акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 30.10.2019;

? Копія паспорта на ім"я позивача НОМЕР_1 , виданий 14.04.1998 Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, мають регулюватися положеннями ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст.159, 156 ЖК Української РСР.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-709цс16.

Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на викладені правові підстави, суд приходить до висновку про доведеність обставин позову та про задоволення вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн підлягають стягненню на його користь з відповідачів у справі.

Керуючись ст.ст. 150, 156 ЖК Української РСР, ст.ст. 15, 16, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 81, 89, 133, 141, 223, 247, 263- 265, 273, 280-287 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування понесених судових витрат 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному поряду, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набрало законної сили "____"___________________________20___