КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/5965/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/426/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Рубан С.М.,

при секретарі Юрчуку С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року, постановлену під головуванням судді П'ятничук І.В., -

встановила:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року названу заяву задоволено.

В порядку забезпечення позову, накладено арешт на рухоме майно, а саме на транспортний засіб - автомобіль марки Mercedes-Benz Viano3.0 CDI, кузов НОМЕР_2, 2012 року випуску, який зареєстровано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є поділ майна подружжя, зокрема автомобіляНОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, 2012 року випуску, зареєстрованого за ОСОБА_2

У заяві ОСОБА_1 зазначила, що зважаючи на предмет позову, з метою уникнення ризиків неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову, доцільним є вжиття заходів забезпечення.

У поданій заяві про забезпечення позову чітко вказано вид забезпечення позову, зазначено усю необхідну інформацію про предмет забезпечення.

Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Будь-яких доказів, що у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову, будуть порушені права апелянта або інших осіб, суду апеляційної інстанції не представлено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно застосовані заходи забезпечення позову, оскільки не надано жодного доказу на підтвердження, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, колегія суддів не приймає, оскільки заява містить обґрунтовані припущення з цього приводу.

Посилання скаржника на те, що забезпечення позову є неспівмірним із позовними вимогами (оскільки вартість автомобіля, на який накладено арешт, перевищує у 2 рази суму, заявлену до стягнення), колегія суддів не приймає, оскільки спірний автомобіль є предметом поділу майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду, колегія суддів відхиляє, оскільки судом при розгляді заяви про забезпечення позову враховані вимоги закону та відповідні роз'яснення Пленуму Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 28 серпня 2018 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 січня 2019 року

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.М. Рубан