Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 221/4313/18

провадження № 61-12966св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Чермалицька сільська рада Волноваського району Донецької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником останньої ОСОБА_2 , на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 05 лютого 2019 року в складі судді Безрук Т. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року в складі колегії суддів: Попової С. А., Баркова В. М., Кочегарової Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чермалицької сільської ради Волноваського району Донецької області про стягнення заробітної плати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 01 липня 2011 року вона працює у Чермалицькому сільському будинку культури відділу культури і туризму Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області.

У зв`язку зі зміною адміністративно-територіального устрою Донецької області, постановою Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року № 32-VІІІ село Чермалик віднесено до території Волноваського району Донецької області і з цього часу Тельманівська районна державна адміністрація, Волноваська районна державна адміністрація, Чермалицька сільська рада не могла визначитися, хто з них повинен виплачувати заробітну плату працівникам Чермалицького сільського будинку культури, заробітна плата працівникам не виплачувалась з 23 жовтня 2015 року.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2016 року, ухваленому в іншій справі, на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість із заробітної плати за період із 12 грудня 2014 року по 01 жовтня 2015 року з покладанням обов`язку її виплати, як на роботодавця - Чермалицьку сільську раду.

Після цього часу вона продовжила працювати у Чермалицькому сільському будинку культури. З 04 квітня 2016 року через постійні обстріли села Чермалик, розташованого на лінії зіткнення, вона виїхала з місця свого проживання і вирішила звільнитися, про що подала відповідну заяву, проте головою Чермалицької сільської ради її заява про звільнення розглянута не була, наказ про звільнення не видавався та повний розрахунок при звільненні не проводився.

03 травня 2017 року вона звернулася до голови Чермалицької сільради із заявою про поновлення її на посаді, заява розглянута не була. 11 квітня 2018 року вона повторно звернулася до голови Чермалицької сільради з аналогічною заявою, за результатами розгляду якої 11 квітня 2018 року видано наказ № 5-к про поновлення її на роботі.

Отже, роботодавець підтвердив, що її заяву про звільнення від 04 квітня 2016 року розглянуто не було і як наслідок весь період часу з 04 квітня 2016 року по 11 квітня 2018 року вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем, у зв`язку з чим у відповідача перед нею за вказаний період виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 71 493,94 грн.

Враховуючи наведене, позивачка просила стягнути з відповідача вказану суму заборгованості по заробітній платі.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 05 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що постановою Апеляційного суду Донецької області від 13 березня 2018 року припинено трудовий договір, укладений між позивачем та її попереднім роботодавцем - відділом культури, молоді та спорту Тельманівської районної державної адміністрації з 11 грудня 2014 року. При цьому ОСОБА_1 в період часу з 04 квітня 2016 року по 11 квітня 2018 року не працювала, посадові обов`язки хормейстера народного хору «Ілюс» не виконувала, заробітна плата їй не нараховувалась, а тому відсутні підстави для стягнення заявленої заборгованості по заробітній платі.

Постановою Донецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із недоведеності факту існування трудових відносин між позивачем і відповідачем упродовж спірного періоду з 04 квітня 2016 року по 11 квітня 2018 року і роботи позивача в цей період, внаслідок чого відсутні підстави для стягнення заборгованої заробітної плати, про яку заявлено у позовній заяві.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 05 лютого 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема дійшли помилкових висновків про недоведеність позивачем факту її перебування у трудових відносинах із Чермалицькою сільською радою та відсутності підстав для стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі за вказаний у позовній заяві період.

У серпні 2019 року Чермалицька сільська рада подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якій просила скаргу відхилити, рішення судів залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

За частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виклад фактичних обставин справи

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 01 липня 2011 року працює в Чермалицькому сільському будинку культури, 01 червня 2013 року переведена на посаду хормейстера народного колективу «Ілюс».

Записи про прийняття на роботу і переведення вчинені відділом культури і туризму Тельманівської районної державної адміністрації.

Постановою Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року № 32-VII «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж міста Маріуполь, Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області» тимчасово, до переходу під контроль органів державної влади та органів місцевого самоврядування неконтрольованих ними населених пунктів Донецької області, змінено межі, в тому числі Волноваського, Тельманівського районів, і визначено село Чермалик територією Волноваського району.

Кадрове управління до прийняття вказаної постанови у грудні 2014 року в період перебування села Чермалик на території Тельманівського району здійснювалося відділом культури і туризму Тельманівської районної державної адміністрації як роботодавцем ОСОБА_1 , у тому числі прийняття на роботу, звільнення працівників з роботи, а фінансування оплати праці закладу культури здійснювала Чермалицька сільська рада.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації повинні були до 01 грудня 2014 року забезпечити переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належали до їх сфери управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Проте із прийняттям постанови Верховної Ради України № 32-VII у грудні 2014 року і тимчасовим відведенням села Чермалик до Волноваського району питання про прийняття управління Чермалицьким сільським будинком культури, Волноваською районною радою і Волноваською районною державною адміністрацією, що має централізовану бухгалтерію, не приймалося, і, як наслідок, не вирішувалось питання відділом культури і туризму Волноваської районної державної адміністрації щодо кадрового впорядкування трудових відносин працівників Чермалицького сільського будинку культури.

У травні 2015 року Волноваською районною радою винесені рішення для прийняття загальноосвітніх навчальних закладів та сільських бібліотек Тельманівського району в управління Волноваської районної ради, що були підставою для переводу працівників цих закладів. Рішення про прийняття будинків культури радою не приймалися.

31 березня 2016 року ОСОБА_1 подано заяву до Чермалицького сільського будинку культури та голови Чермалицької сільради про її звільнення у зв`язку із переїздом до іншої місцевості внаслідок проведення антитерористичної операції і проведення з нею повного розрахунку при звільненні.

Рішенням Чермалицької сільської ради Волноваського району Донецької області від 17 липня 2018 року № 6/67-375 «Про підпорядкування Чермалицького сільського будинку культури» встановлено, що з 01 серпня 2018 року Чермалицький сільський будинок культури підпорядковується Чермалицькій сільській раді Волноваського району Донецької області.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2016 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_1 до Тельманівської районної державної адміністрації, Чермалицької сільської ради Волноваського району Донецької області стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі: за період із 01 по 20 листопада 2014 року та з 05 по 11 грудня 2014 року в сумі 1 148,56 грн з роботодавця - Тельманівської районної державної адміністрації; за період із 12 грудня 2014 року по 01 жовтня 2015 року в сумі 16 325,96 грн - з Чермалицької сільської ради Волноваського району Донецької області.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 13 березня 2018 року припинено трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та відділом культури, молоді та спорту Тельманівської районної державної адміністрації з 11 грудня 2014 року.

Ухвалюючи вказане судове рішення, апеляційний суд виходив із того, що з 11 грудня 2014 року ОСОБА_1 не є працівником відділу культури, молоді та спорту Тельманівської районної державної адміністрації, оскільки у зв`язку зі збройним конфліктом на Донбасі організація припинила свою діяльність, не перереєструвалася на підконтрольній Україні території та не має свого штатного розпису.

За даними табелів обліку використання робочого часу, відомостей Пенсійного фонду України впродовж спірного періоду з 04 квітня 2016 року по 11 квітня 2018 року ОСОБА_1 не працювала, нарахування заробітної плати і відрахування з неї податків не здійснювались.

Наказом директора Чермалицького сільського будинку культури Чермалицької сільської ради Волноваського району Донецької області від 11 квітня 2018 року, ОСОБА_1 на підставі особисто поданої нею заяви прийнята на роботу на посаду керівника народного хору «Ілюс» із 11 квітня 2018 року.

Нормативно-правове обґрунтування

Статтею 2 КЗпП України передбачено право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою.

Працівник має право на оплату своєї праці на підставі укладеного трудового договору. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку; своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівника не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Згідно зі статтею 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Тобто умовою нарахування і виплати заробітної плати є виконання працівником роботи, передбаченої трудовим договором.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

Враховуючи наведене, ухвалюючи оскаржувані рішення, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог з огляду на недоведеність факту існування трудових відносин між позивачем і відповідачем впродовж спірного періоду з 04 квітня 2016 року по 11 квітня 2018 року та виконання позивачем у цей період покладених на неї трудовим договором обов`язків.

При цьому як встановлено постановою Апеляційного суду Донецької області від 13 березня 2018 року трудовий договір між ОСОБА_1 та відділом культури, молоді та спорту Тельманівської районної державної адміністрації припинився з 11 грудня 2014 року, тобто у відповідача відсутні підстави для виплати позивачу заборгованості по заробітній платі, про яку заявлено у позовній заяві.

Крім того, позивач під час розгляду справи не заперечувала, що вона в період часу з 04 квітня 2016 року по 11 квітня 2018 року не виконувала покладені на неї трудовим договором обов`язки, що в свою чергу виключає можливість стягнення на її користь заробітної плати за вказаний період.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів та переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Суди забезпечили повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення судів відповідають нормам матеріального та процесуального права. Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судових рішень.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 05 лютого 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська