ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 306/1677/16-ц

провадження № 61-16659св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з власної ініціативи питання про прийняття додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку майна та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору , - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбуі визнання транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_3 на

рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Провадження у судах першої та апеляційної інстанцій

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку майна.

У вересні 2016 року ОСОБА_3 заявила самостійні вимоги щодо предмета спору і звернулася з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу і визнання транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 рокупозов ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4 однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_2 у період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2012 року.

Визнано автомобіль марки Gelly 2008 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , і гараж по АДРЕСА_1 м. Свалява Закарпатської області спільним сумісним майном ОСОБА_4 і ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_4 і ОСОБА_2 право власності на вказаний автомобіль і гараж по 1/2 частці за кожним.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування судового збору 2 756,60 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року залишено без змін.

Провадження у суді касаційної інстанції

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просила рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року і ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі і ухвалою цього суду від 10 серпня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року зупинено виконання рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 .

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У 2018 році справу передано до Верховного Суду

Постановою Верховного Суду від 3 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року - без змін.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті додаткової постанови

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Статтею 270 ЦПК України визначено порядок та підстави ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року зупинено виконання рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 .

Суд касаційної інстанції, залишаючи без задоволення касаційну скаргу, у постанові за результатами касаційного перегляду справи не вирішив питання про поновлення виконання рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 .

За таких обставин касаційний суд приходить до висновку про прийняття додаткової постанови та поновлення виконання оскарженого рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог на підставі статей 270, 436 ЦПК України.

Керуючись статтями 270, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти додаткову постанову у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року.

Поновити виконання рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 .

Додаткова постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. А. Стрільчук С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов А. С. Олійник С. О. Погрібний