ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/7641/18
Провадження № 22-ц/4820/462/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/7641/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та її представника - адвоката Підлісного Олега Васильовича на ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 січня 2019 року у складі судді Шевцової Л.М. у справі за скаргою ОСОБА_6 на дії державного виконавця Кам'янець-Подільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ілик Оксани Володимирівни.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 звернулися до суду зі скаргою на дії державного виконавця. На підтримання своїх вимог посилалися на те, що в провадженні державного виконавця Кам'янець-Подільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Ілик О.В. знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1874, який виданий 11.05.2007 Кам'янець-Подільським міськрайонним судом про стягнення аліментів з заявника на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Представник позивача, зазначала, що через відсутність постійної роботи ОСОБА_6 сплачував аліменти декількома поштовими переказами у 2010, 2011 роках, потім поїхав за кордон, а саме до Російської Федерації, звідки він пересилав ОСОБА_4 аліменти у 2014-2016 роках на загальну суму більше 19 000 грн., дані кошти були аліментами, які він сплачував шляхом переказу на ім'я ОСОБА_4 в російських рублях. При поверненні до України ОСОБА_6 надав державному виконавця докази щодо здійснення поштових переказів, з метою врахування цих коштів, та 28 березня 2018 року було видано довідка про наявність заборгованості по аліментам, де вказані кошти були враховані. Проте, при отриманні довідки в вересні 2018 року йому стало відомо, що сплачені вище грошові кошти як сплата аліментів враховані не були і в нього на цю суму наявна заборгованість по аліментах. Крім того, із відповіді державного виконавця стало відомо, що сплачені переказом кошти у 2014-2016 роках з Російської Федерації не були зараховані державним виконавцем, що, на думку заявника, є грубим порушенням його прав.

Тому, з врахуванням уточнених вимог позивач та його представник просили визнати дії державного виконавця Ілика О.В. щодо відмови у зарахуванні 19 001 грн. 18 коп., сплачених ОСОБА_6 аліментів шляхом грошового переказу через банківську установу з Російської Федерації та переказами по Україні, неправомірними, скасувати розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_6, оформленого довідкою від 21.09.2018 за № 14.8-32/25494, виданого державним виконавцем Ілик О.В. за підписом начальника Кам'янець-Подільського МВ ДВС Брижака С.В., в частині за період 2014-2016 року, зарахувавши 19 001 грн. 18 коп. сплати аліментів у вказані роки.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 січня 2019 року, визнано неправомірними дії державного виконавця Кам'янець-Подільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ілик Оксани Володимирівни, щодо відмови у зарахуванні 19266 грн., сплачених ОСОБА_6 аліментів на користь ОСОБА_4, шляхом грошового переказу через банківську установу з Російської Федерації та переказами по Україні.

Скасовано розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_6, оформленого довідкою № 14.8-32/25494 від 21.09.2018 року, виданою державним виконавцем Кам'янець-Подільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ілик Оксаною Володимирівною, за підписом начальника Кам'янець-Подільського міського відділу ДВС Брижака С.В. в частині за період 2007-2016 роки, зарахувавши 19266 грн., як сплату аліментів за 2007- 2016 роки.

ОСОБА_4 та її представник Підлісний О.В. не погодилися з ухвалою суду першої інстанції подали апеляційну скаргу, зазначають, що ОСОБА_6 пропустив десятиденний строк з моменту отримання оскаржуваної довідки державного виконавця, для подачі скарги на такі дії державного виконавця, а тому подана ним скарга мала бути залишена судом без розгляду. Крім того, надані заявником докази про перерахунок ним коштів не відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України, тому не могли бути належними та допустимими доказами по справі. На думку апелянта, державним виконавцем правомірно не враховано у довідці-розрахунку щодо заборгованості по сплаті аліментів суму 19 001 грн. 18 коп., оскільки ці кошти не були перераховані як аліменти на утримання дітей і при формуванні оскаржуваної довідки у державного виконавця була відсутня інформація про ці кошти.

Тому, ОСОБА_4 та її представник Підлісний О.В. просили скасувати ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 січня 2019 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити заявнику в задоволенні поданої ним скарги.

ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 подали відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначають, що скарга на дії державного виконавця була подана у межах строків, протягом десяти днів з дня отримання відповіді щодо розгляду заяви ОСОБА_6, а саме 29.10.2018. При розгляді скарги в суді першої інстанції було досліджено всі обставини справи та враховано, що ОСОБА_6 державному виконавцю станом на березень 2018 року були надані всі підтверджуючі докази щодо сплати аліментів, а копії таких квитанцій є в матеріалах справи, оригінали були оглянуті в судовому засіданні. Також посилаються, що державному виконавцю було відомо що перераховані ОСОБА_6 кошти були перераховані саме як аліменти на утримання дітей, доказів що ці кошти мали інше призначення в ході розгляду справи здобуто не було.

Державний виконавець Кам'янець-Подільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ілик О.В. також подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що державним виконавцем нарахована заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 станом на 1 червня 2018 року в сумі 107 550 грн. 18 коп., при цьому боржником сплачено 21 620 грн., залишок боргу становив 85 930 грн. 18 коп. 28 серпня 2018 року боржником сплачено борг в сумі 85 930 грн. 18 коп., однак, 21.09.2018 року надійшла заява від стягувача, в якій вона повідомила, що кошти які надійшли в іноземній валюті не стосуються сплати аліментів, тому ці кошти не були враховані при визначені розміру несплачених аліментів. Тому, враховуючи заяву стягувача, державним виконавцем була перерахована довідка-розрахунок станом на 1 вересня 2018 року, в якій сума боргу складала 109 831 грн. 18 коп., а боржником сплачено 90 830 грн., залишок боргу становить 19 001 грн. 18 коп. і ця сума є боргом станом на 21.09.2018.

Заслухавши доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 11 травня 2007 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

На виконання даного рішення було видано виконавчий лист № 2-1874 від 11 травня 2007 року, який був звернутий до примусового виконання в Кам'янець-Подільський відділ ДВС.

В 2014-2016 роках ОСОБА_6, під час перебування на роботі за межами України в іншій державі, на виконання рішення суду направляв стягувачу ОСОБА_4 грошові кошти грошовими переводами в іноземній валюті, в загальній сумі 19 001 грн. 18 коп., які були отримані стягувачем в Україні саме в гривнях.

28 березня 2018 року начальник Кам'янець-Подільського відділу ДВС видав довідку про розмір заборгованості ОСОБА_6 по аліментам, в якій врахував грошові кошти в сумі 19 001 грн. 18 коп., які сплачувались ОСОБА_6 шляхом грошових переказів з-за кордону та отримані стягувачем, на підставі поданих боржником квитанцій, а сам розмір заборгованості визначив в сумі 82833,18 грн.

В серпні 2018 року ОСОБА_6 погасив заборгованість по аліментам в сумі 88040 грн.

21 вересня 2018 року до державного виконавця надійшла заява від стягувача, в якій остання вказала, що перерахування грошових коштів в іноземній валюті, які нею отримані, не стосуються сплати аліментів за рішенням суду.

З цих підстав, 21 вересня 2018 року начальник Кам'янець-Подільського відділу ДВС видав іншу довідку про розмір заборгованості ОСОБА_6 по аліментам, в якій вказав, що станом на 1 вересня 2018 року заборгованість по аліментам складає 19001,18 грн., тобто на ту саму яка була врахована раніше та не врахував її на час видачі нової довідки.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, в 2014-2016 роках ОСОБА_6, під час перебування на роботі за межами України в іншій державі, направляв стягувачу ОСОБА_4 грошовими переказами в іноземній валюті, грошові кошти в загальній сумі 19000 грн., які були отримані стягувачем в Україні в гривнях.

При цьому боржник наполягає, що направляв дані кошти як аліменти на виконання рішення суду.

Стягувач ОСОБА_4 вказані кошти отримала, однак заперечила, що вказані кошти були сплачені як аліменти.

Однак при цьому стягувач не надала суду жодних доказів, що між нею та ОСОБА_6 існували інші грошові зобов'язання, крім аліментних, та вказані кошти їй направлялись з іншою метою ніж для сплати аліментів.

Пояснення стягувача, що дані грошові кошти є подарунками на день народження дітей не можуть бути взяті до уваги, оскільки кошти направлялись в різні періоди протягом тривалого часу, а не лише в дати близькі до дня народження дітей.

Таким чином, стягувач ОСОБА_4 ніяким чином не спростувала твердження апелянта щодо сплати їй аліментів в сумі 19001,18 грн., які направлялись боржником стягувачу грошовими переказами з-за кордону України.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо задоволення скарги ОСОБА_6 та визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відмови зарахуванні 19001,18 грн., сплачених боржником стягувачу шляхом грошового переказу через банківську установу з Російської Федерації та переказами по Україні є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, що суд безпідставно при вирішення спору взяв до уваги, надані скаржником квитанції про відправлення коштів, оскільки вони є нечитабельні, не містять відповідних реквізитів, а отже є неналежними та недопустимими доказами слід відхилити.

Факт отримання вказаних грошових коштів стягувачем ОСОБА_4 не заперечуються та фактично визнається, а тому не потребує підтвердження іншими письмовими доказами.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і твердження апелянта, що в державного виконавця не було підстав і доказів для зарахування вказаних коштів як сплата аліментів, так як боржник надав державному виконавцю відповідні документи про сплату цих коштів стягувачу, на підставі яких і була видана первинна довідка про заборгованість від 28 березня 2018 року, однак після відповідної заяви стягувача про неврахування цих коштів як сплата аліментів державний виконавець при видачі нової довідки вже не врахував ці кошти саме на підставі цієї заяви стягувача.

Не приймає суд до уваги і посилання апелянта на пропуск скаржником десятиденного строку для подачі скарги на такі дії державного виконавця з моменту, коли йому стало відомо про порушення його прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скарга на дії державного виконавця може бути подана до суду протягом десяти днів з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем було видано дві довідки про розмір заборгованості боржника по аліментам, які містила між собою суперечності щодо врахування сплачених боржником грошових сум.

21 вересня 2018 року боржник звернувся з заявою до державного виконавця, в якій вказав на дані суперечності, однак відповіді на заяву не отримав.

6 жовтня 2018 року представник боржника звернулась до начальника відділу ДВС з заявою про роз'яснення наявності розбіжностей в довідках та яке рішення прийнято за заявою боржника від 21 вересня 2018 року.

26 жовтня 2018 року начальник відділу ДВС повідомив представника боржника, що оскільки стягувач заперечує зарахування отриманих нею коштів від стягувача в 2014-2016 роках як сплату аліментів, то немає підстав врахувати ці кошти як сплачені аліменти.

Отже, оскільки в матеріалах виконавчого провадження наявні дві довідки про розмір заборгованості боржника по аліментам, які містять між собою суперечності щодо врахування сплачених боржником грошових сум, боржник звернувся до виконавчої служби для роз'яснення, яка ж довідка на думку державного виконавця є правильною, днем коли боржник дізнався про порушення свого права слід рахувати день - 29 жовтня 2018 року, коли представник боржника отримала відповідь начальника відділу ДВС, що правильною є довідка від 21 вересня 2018 року.

Так як скарга на дії державного виконавця подана 7 листопада 2018 року, то відповідно скаржником не пропущено десятиденний строк звернення до суду, передбачений ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та її представника - адвоката Підлісного Олега Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В.Спірідонова