ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 753/23648/16
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1142/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Комаревцева Л.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
12 березня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Чобіток А.О.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишняківська-9» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишняківська-9» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Комаревцевої Л.В. (повний текст судового рішення складено 16.10.2018),-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСББ «Вишняківська-9» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 31 786,70 грн., яка складається з основної суми заборгованості у сумі 16 294,76 грн., 3% річних у сумі 1305,81 грн. та інфляційної складової боргу у сумі 14 186,13 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та отримує житлово-комунальні послуги, при цьому не виконує зобов'язання по їх оплаті, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року позов ОСББ «Вишняківська-9» залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій вказував на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що судом не було враховано, що підставною нарахування вартості послуг за обслуговування будинку та прибудинкової території є рішення Загальних зборів членів ОСББ які є чинними і судовому порядку недійсними не визнавались. Посилання суду на те, що розмір тарифу на обслуговування будинку та прибудинкової території не затверджується загальними зборами ОСББ, відповідно до закону, є необґрунтованим, оскільки суд помилково ототожнив внески на утримання будинку з тарифом на житлово-комунальні послуги, а чинним законом не передбачено затвердження внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Підставою для нарахування вартості послуг за холодне та гаряче водовідведення та водопостачання є факт того, що ОСББ уклало ряд договорів, а тарифи за ці послуги нараховуються відповідно до чинних нормативних документів.

Вказував, що суд не взяв до уваги той факт, що послуги центрального опалення, гарячої та холодної води надавалися спеціалізованими установами на підставі відповідних договорів, а тому відповідач, як власник приміщення та співвласник будинку зобов'язаний брати участь у витратах на управління та утримання будинку.

Вказував на необґрунтованість висновків суду, що позивачем не зазначені докази, які підтверджують, що між сторонами справи існують правовідносини зобов'язального характеру в частині послуг центрального опалення, гарячої води та холодної води.

Зазначав, що відмова відповідача від оплатила рахунків є порушенням прав інших членів ОСББ.

Просив скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з наведених у ній підстав.

Відповідач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили відхилити з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення,заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

Позивач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1

Позивач вказує у позовній заяві, що відповідач як власник квартири АДРЕСА_1 отримує житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконує зобов'язання по їх оплаті.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Згідно ст. 10 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» Органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об'єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об'єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об'єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах. Збори представників не можуть вирішувати питання, які стосуються майнових прав співвласників, погіршують умови використання майна або умови проживання.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників. Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими. Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Разом з цим, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач у відповідності до вимог ст. 76, 81 ЦПК України не надав належних доказів на підтвердження заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не було доведено, що він надавав відповідачу, а останній отримував послуги з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, з прибирання прибудинкової території, сходових клітин, обслуговування ліфтів, диспетчеризації, електроенергії для ліфтів, обслуговування внутрішньо-побутових мереж, дератизації та дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів, підготовки до осінньо-зимового періоду, освітлення місць загального користування.

Також, позивачем не було доведено, що сума заборгованості, яка зазначена в позові у розмірі 16 294,76 грн. відповідає тарифам на житлово-комунальні послуги, що затверджені в установленому законом порядку, не було вказано методології нарахування розміру виплат за надані послуги та не надано квитанцій відповідно до яких проводились вказані нарахування.

Позивачем не надано детального розрахунку послуг з централізованого опалення (зокрема, показників загально будинкового лічильнику), утримання будинку та прибудинкової території. Не зазначено структури і складових тарифу по вивезенню та утилізації твердих побутових відходів, обслуговуванню ліфтів, диспетчеризації, обслуговуванню внутрішньо-побутових мереж, дератизації та дезінсекції, обслуговуванню димовентиляційних каналів, підготовки до осінньо-зимового періоду, електроенергії для ліфтів, освітленню місць загального користування.

В судовому засіданні представник позивача визнав, що розрахунки за житлово-комунальні послуги формувалися за відсутності показників лічильників обліку, розташованих у квартирі відповідача.

Крім того, позивачем не було доведено факту затвердження загальними зборами розмірів внеску у відповідності до ст. 10 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Докази того, що загальними зборами членів ОСББ було затверджено порядок проведення письмового опитування чи розмір внесків у матеріалах справи відсутні.

До суду апеляційної інстанції позивачем заявлялось клопотання про залучення копій квитанцій, які склала уповноважена особа на ведення бухгалтерського обліку в ОСББ «Вишняківська-9», проте в порушення вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України заявником не було наведено доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, у зв'язку з чим колегією суддів вказане клопотання було відхилено, як необґрунтоване.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України розглянув справу та вирішив спір в межах заявлених позивачем вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки, а відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишняківська-9» - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 21.03.2019.

Суддя-доповідач

Судді