У Х В А Л А

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 761/19520/18

провадження № 61-1833 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта») про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

29 травня 2018 року позивач вернувся до суду із позовом до ПАТ «Укрпошта», у якому просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 60 000 грн.

Позовні вимоги обгрутоновані тим, що 06 листопада 2017 року він відправив із відділення поштового зв'язку № 312 Київської міської дирекції ПАТ «Укрпошта» рекомендований лист № 5685, на адресу Ірпінського міського суду Київської області. Вказаний лист було доставлено адресату лише 16 листопада 2017 року о 20 год. 00 хв. та вручено особисто за довіреністю. Також зазначав, що 28 листопада 2017 року позивачем із поштового відділення № 31 Київської міської дирекції ПАТ «Укрпошта» було відправлено рекомендований лист № 214, на адресу ТОВ «Орлан-Інвест Груп», який було доставлено адресату лише 15 грудня 2017 року. Оскільки на його думку відповідачем були порушені строки пересилання листів, йому було заподіяно значну моральну шкоду, яку він оцінює в 60 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що оскільки протиправними діями ПАТ «Укрпошта» позивачу було завдано моральну шкоду та не дотримано принципу на повагу до його особистого життя шляхом несвоєчасного надіслання його кореспонденції, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Проте, виходячи з того, що заявлений розмір моральної шкоди є завищеним та таким, що не відповідає обсягу душевних страждань позивача та виходячи із засад розумності та справедливості, розмір такого стягнення визначено в сумі 1 000 грн у якості відшкодування моральної шкоди.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ПАТ «Укрпошта» задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року скасовано та прийнято постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 в позові до ПАТ «Укрпошта» про стягнення моральної шкоди.

Скасовуючи рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року, апеляційний суд виходив з того, що рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а отже підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази заподіяння моральної шкоди позивачу, а також не доведено наявності причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і ймовірними протиправними діяннями її заподіювача, а вина відповідача у порушенні нормативних строків пересилання поштових відправлень відсутня.

18 січня 2019 року ОСОБА_1звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року і постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року та просив ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції були порушення норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з розміру сплаченого судового збору, змісту судових рішень у справі заявлено позовні вимоги про відшкодування шкоди з ціною позову у розмірі 60 000грн, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та є малозначною).

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко