Суддя-доповідач Гаврилова Г.Л.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 265/4003/17

Номер провадження 22-ц/804/709/19

19 березня 2019 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

за участю секретаря - Єфремової О.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

третя особа - ОСОБА_3,

сторони за зустрічним позовом:

позивач - Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Ляпун І.О. на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 року, у складі судді Мельник І.Г.

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3, про захист прав споживачів, визнання договору кредиту, договору поруки та договору іпотеки недійсними, та за зустрічним позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту від 05 жовтня 2007 року у розмірі 43347,86 доларів США.

18 листопада 2018 року до суду надійшло клопотання позивачки ОСОБА_2 про призначення судово-економічної експертизи по зазначеній справі. В обґрунтування зазначеного клопотання посилалася на те, що у розрахунках банку та в її розрахунках є суттєва різниця щодо суми заборгованості, крім того, вона не отримувала суму кредиту в доларах США.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 року клопотання позивачки ОСОБА_2 про призначення по справі судово-економічної експертизи задоволено. Призначено по справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: чи підтверджується документально факт надання кредитних коштів у розмірі 43000 доларів США за кредитним договором № 0 від 05 жовтня 2007 року з каси банку? Чи підтверджується відображення на відповідних рахунках і субрахунках за кредитним договором № 0 від 05 жовтня 2007 року видача ОСОБА_2 кредитних коштів з каси УкрСиббанку у розмірі 43000 доларів США? Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості умовам кредитного договору № 0 від 05 жовтня 2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за даним кредитним договором? Якщо ні - визначити розмір заборгованості станом на 24.07.2017 року. Якою є реальна відсоткова ставка та сукупна вартість кредиту по вказаному договору? Чи відповідає розмір щомісячного платежу за кредитним договором № 0 від 05 жовтня 2007 року реальній відсотковій ставці? Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000 місто Дніпро вулиця Січеславська Набережна 17, оф. 361) та ухвалено направити матеріали цивільної справи та копію ухвали, для виконання. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Витрати, пов'язанні з проведенням експертизи покладено на позивачку ОСОБА_2. Провадження у справі зупинено до надходження висновку експертизи.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ПАТ «УкрСиббанк» подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 року скасувати та у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги з посиланням на вимоги ст. 103 ЦПК України, зазначає, що висновок суду про доцільність проведення експертизи саме необхідністю визначення суми заборгованості не відповідає обставинам справи, оскільки на підтвердження наявної заборгованості перед банком до позовної заяви надано довідку-розрахунок, у якій надано уся інформація щодо кредитування. Також відповідачем до первісного позову надано більшість квитанції зі сплати кредитних коштів, що у сукупності з іншими доказами дають змогу перевірити суму кредиту. Зазначає, що факт надання кредитних коштів підтверджується наданою банком вимогу суду відповідної виписки за кредитним договором, копією меморіального ордеру № від 05.10.2007 року та копією кредитного договору з додатковими угодами. Питання щодо підтвердження відображення на відповідних рахунках та субрахунках видача ОСОБА_2 кредитних коштів з каси банку у розмірі 43000 дол. США підтверджу меморіальним ордером № від 05.10.2007 року та відповідними виписками. З посиланням на п.2.1 Постанови Правління НБУ № 566 від 30.12.1998 року, якою затверджено Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, зазначає, що застосування рахунків, передбачених Планом рахунків, встановлених Постановою Правління НБУ № 280 від 17.06.2004 року (яка була чинна на час видачі кредитних коштів) для обліку внутрішньобанківських операцій є прерогативою самого банку. Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, то ОСОБА_2 не надано жодних доказів щодо неврахування або неповного зарахування будь-якого платежу за кредитом та які б ставили під сумнів відображені у довідці-розрахунку заборгованість за кредитним договором. Щодо реальної ставки та сукупної вартості кредиту, то зазначені показники погоджено сторонами кредитних зобов'язань підписанням Додатку 1 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту». Зазначає, що питання щодо відповідності щомісячного платежу реальній процентній ставці є некоректним, оскільки реальна процентна ставка є однієї із складових щомісячного платежу. Отже, вважає, що питання постановлені судом на вирішення експерта не потребують спеціальних знань та можуть бути вирішені на підставі наявних матеріалів справи. Крім того, вважає, що суд не вмотивовано призначив експертизу поза зоною обслуговування, а саме у Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 19 березня 2019 року ПАТ «УкрСиббанк» надав письмову заяву про слухання справи за їх відсутність. (а.с.124-128, 133, 141-144)

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 18 листопада 2018 року до суду надійшло клопотання позивачки ОСОБА_2 про призначення судово-економічної експертизи по зазначеній справі. В обґрунтування зазначеного клопотання посилалася на те, що у розрахунках банку та в її розрахунках є суттєва різниця щодо суми заборгованості, крім того, вона не отримувала суму кредиту в доларах США. Крім того, позивач піддає сумніву реальну відсоткову ставку за кредитним договором та сукупну вартість кредиту, що може встановити лише фахівець.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 року клопотання позивачки ОСОБА_2 про призначення по справі судово-економічної експертизи задоволено. Призначено по справі судово-економічну експертизу. Провадження у справі зупинено до надходження висновку експертизи.

Статтею 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Частиною 1,2 статті 76, частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Пунктом 1 частини 1 статті 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі, якщо для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 і п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд може зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи на час її проведення.

Судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_2 стосуються захисту прав споживачів, визнання договору кредиту, договору поруки та договору іпотеки недійними.

Для встановлення обставин, які безпосередньо стосуються предмета доказування та мають значення для ухвалення рішення у справі сторона зобов'язана надати докази. У зв'язку з цим вона вправі була подати до суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи з урахуванням того, що позивач не володіє спеціальними знаннями в економічній галузі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримуючись принципу змагальності сторін і не створюючи їм перешкод у процесі доказування обставин, що мають значення для справи, з урахуванням вимог ст. 12 ЦПК України, правомірно призначив експертизу.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав призначення у справі експертизи та можливість суду самостійно вирішити питання, для розв'язання яких призначена експертиза, не заслуговують на увагу, оскільки призначення експертизи зумовлено необхідністю спеціальних знань для з'ясування обставин, що мають значення для справи і неможливістю сторони без таких знань надати докази на підтвердження своїх вимог.

У свою чергу, питання, з яких має бути проведена експертиза, визначені судом відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що суд невмотивовано призначив експертизу поза зоною обслуговування, не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до частини 3 статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Як вбачається з матеріалів справи, питання щодо призначення експертизи та експертної установи, що її буде проводити, обговорювалось у судовому засіданні 22.12.2018 року. Представник Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Ляпун І.О., заперечуючи проти проведення експертизи, не висувала пропозицій відносно виконувача експертизи у разі її призначення судом.

За таких обставин, суд діяв у спосіб, визначений ч. 3 ст. 103 ЦПК України, та доручив проведення експертизи експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Оскільки судом призначена експертиза , то відповідно до ч.1. ст. 252 ЦПК України суд міг з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Доводів про недоцільність або пересторіг зупинення провадження у справі у зв'язку із призначенням судової експертизи апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

За таких обставин, судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга -без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Ляпун І.О. залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає

Повний текст постанови складений 25 березня 2019 року.

Головуючий Гаврилова Г.Л.

Судді Зайцева С.А.

Пономарьова О.М.