Справа № 606/376/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «ІМПЕРІЯ АГРО» про стягнення заборгованості із заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ АГРО» (далі ТОВ «ІМПЕРІЯ АГРО») про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 8967, 64 грн. за період з 01.04.2018 року по 30.05.2018 року.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що у період з 19.05.2015 року по 30.05.2018 року працював у відповідача на посаді логіст. 30.05.2018 року він був звільнений за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпПУ. У день звільнення роботодавець не виплатив йому заробітну плату за період з 01.04.2018 року по 30.05.2018 року, яка за вирахуванням податків та зборів, складає 8967,64 грн.

Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка за вирахуванням податків та зборів, становить 8967,64 грн.

Позивач у судове засідання не зявився, попередньо подав до суду письмову заяву, у якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу у ТОВ «ІМПЕРІЯ АГРО» на посаду вантажника відділу логістики з 19.05.2015 року, що підтверджується записом №11 у трудовій книжці позивача АХ №702156 від 28.09.2012 року( наказ №38-к від 19.05.2015 року) .

01.03.2017 року ОСОБА_1 у ТОВ «ІМПЕРІЯ АГРО» переведено на посаду логіста, що підтверджується записом №12 у трудовій книжці позивача АХ №702156 від 28.09.2012 року ( наказ №80-к від 01.03.2017 року)

30.05.2018 року позивача звільнено із займаної посади за угодою сторін, що підтверджується записом за №13 у трудовій книжці позивача ( наказ №324-к від 30.05.2018 року).

У день звільнення 30.05.2018 року відповідач не виплатив позивачу заробітну плату за період з 01.04.2018 року по 30.05.2018 року, яка за вирахуванням податків та зборів, складає 8967,64 грн.

Як вбачається із довідки виданої ТОВ «ІМПЕРІЯ АГРО» від 27.12.2018 року №ІА000000069, ОСОБА_1 працював у ТОВ «ІМПЕРІЯ АГРО» з 19.05.2015 по 30.05.2018 року на посаді логіст, дохід за період з 01.04.2018 року по 30.05.2018 року склав 11139,93 грн., а загальна заборгованість з виплати заробітньої плати складає 8967,64 грн (за квітень 2018 року -3650,45 грн., за травень 2018року-5317,19 грн).

Позивач неодноразово звертався в усній формі до відповідача щодо проведення із ним остаточно розрахунку, проте, дані вимоги залишені без задоволення.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов та будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надав.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.116 КЗпП при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу вимог ч.ч. 4,5 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що позивача було звільнено 30.05.2018 року за угодою сторін.

При звільненні позивач ОСОБА_1 не одержав заробітної плати за період з 01.04.2018 року по 30.05.2018 року, яка складає 8967,64 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 8967,64 грн. невиплаченої заробітної плати за період з 01.04.2018 року по 30.05.2018 року.

Судом встановлено, що позивач працював та неодноразово в усній формі звертався до відповідача щодо проведення із ним остаточного розрахунку при звільненні.

При звільненні ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі не виплачена.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що з ТОВ «ІМПЕРІЯ АГРО» на користь ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 8967,64 грн. за період з 01.04.2018 року по 30.05.2018 року.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 263, 265, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 79, 83, 116, 117 КЗпП України, Закон України „Про оплату праці" суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «ІМПЕРІЯ АГРО» про стягнення заборгованості із заробітної плати задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ АГРО» (вул.Ділова, буд. 14-Б м.Київ, ) на користь ОСОБА_1 (вул. Ладичинська 32, с. Конопківка, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2018 року по 30.05.2018 року у розмірі 8967 (вісім тисяч дев"тсот шістдесят сім) грн. 64 коп. (за квітень 2018 року -3650,45 грн., за травень 2018року-5317,19 грн).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ АГРО» на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду в частині про стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка