КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №757/3839/18 Головуючий у І інстанції - Новак Р.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/1854/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання звіту про оцінку майна недійсним,

встановив:

в провадженні Печерського районного суду м. Києва від перебувала цивільна справа №757/3839/18 за позовом ОСОБА_2 до Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, треті особи: ТОВ «Українська експертна група», ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання звіту про оцінку майна недійсним.

Під час розгляду справи Печерським районним судом м. Києва, представник АТ «Укрсоцбанк» Сосюра О.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки позовна заява не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року, закрито провадження у вищезазначеній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2, через свого представника - адвоката ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах процесуального законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що він, враховуючи передбачене законодавством право сторони, яка не згодна з результатами визначення вартості чи оцінки майна їх оскаржити, подав до Печерського районного суду м. Києва позовну заяву від 22 січня 2018 року про визнання звіту про оцінку майна недійсним.

При цьому, в позові було вказано, які порушення було допущено під час складання звіту про оцінку належної йому на праві власності квартири.

Печерський районний суд м. Києва при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі та винесенні ухвали від 26 січня 2018 року виходив з того, що вказана справа буде розглядатись за правилами позовного провадження.

Однак, незважаючи на встановлені гарантії щодо права особи на захист його прав та законних інтересів, а також не зважаючи на встановлені завдання та основні засади цивільного судочинства, Печерським районним судом м. Києва незважаючи на те, що ОСОБА_2 звертався до суду саме з позовом від 22 січня 2018 року про визнання звіту про оцінку майна недійсним, а не зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, при відсутності на те жодних підстав та наявності такої скарги, визначено, що ОСОБА_2 подав скаргу на дії державного виконавця, яка підлягає розгляду в адміністративному суді.

Цим самим судом позбавлено у захисті ОСОБА_2 своїх прав та законних інтересів, як це передбачено законом.

Звертає також увагу на те, що йому стало відомо, що в листопаді 2018 року заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чепурним проводилась перевірка щодо дотримання вимог законодавства під час виконавчого провадження №55129665 у рамках якого призначалась оцінка, що оскаржується.

Так, ним за результатами такої перевірки було прийнято постанову №6 від 25 січня 2018 року про результати перевірки виконавчого провадження.

У цій постанові визначено, що відповідно до вимог ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна; в матеріалах виконавчого провадження відсутній договір з суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання про надання послуг з оцінки майна. Зазначені обставини свідчать про порушення державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження вимог ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому, було постановлено дії начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коблоша О.Й. визнано таким, що вчинені з порушенням вимог ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що полягає у неукладені договору з суб'єктом оціночної діяльності; зобов'язано начальника Головного територіального відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коблоша О.Й. привести виконавче провадження у відповідність до вимог чинного законодавства.

Просив скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На апеляційну скаргу, представник АТ «Укрсоцбанк» подав відзив, який обґрунтовував тим, що представником боржника в апеляційній скарзі не зазначається в чому саме полягає незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Апелянт посилається на декларативні норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також Конституції України, проте не посилається на спеціальні норми процесуального та матеріального права в обґрунтування своїх доводів.

Зазначає, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Тобто, позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки законодавством передбачений інший порядок розгляду даної категорії справ.

Просив, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем фактично оскаржують ся дії державного виконавця, оскільки висновок ТОВ «Українська експертна група» від 20 грудня 2017 року про вартість квартири, який позивач просить визнати недійсним, є наслідком рішень та дій державного виконавця, а тому позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Згідно з ч.2 ст.74 цього Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено окремо можливість оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби шляхом подання скарги; результати визначення вартості чи оцінки майна якщо сторона не згодна з ними.

ОСОБА_2 враховуючи передбачене законодавством право сторони, яка не згодна з результатами визначення вартості чи оцінки майна їх оскаржити, подав до Печерського районного суду м. Києва позовну заяву від 22 січня 2018 року про визнання звіту про оцінку майна недійсним.

При цьому, в позові було вказано які порушення було допущено під час складання звіту про оцінку належної йому на праві власності квартири.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженню.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Незважаючи на встановлені гарантії щодо права особи на захист його прав та законних інтересів, а також незважаючи на встановлені завдання та основні засади цивільного судочинства, судом першої інстанції незважаючи на те, що позивач звертався до суду про визнання звіту про оцінку майна недійсним, а не зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, при відсутності на те жодних підстав, визначено, що ОСОБА_2 подав скаргу на дії державного виконавця, яка підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Цим самим судом позбавлено у захисті ОСОБА_2 своїх прав та законних інтересів, передбачених законом.

Оскільки порушення Печерським районним судом норм процесуального права призвело до прийняття незаконної ухвали, оскаржуване судове рішення відповідно до статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367,369,374,379,381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 24 січня 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба