Справа № 191/4460/18
Провадження № 2-о/191/96/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.,

за участю секретаря Силкіної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1; заінтересована особа: Синельниківська міська рада про встановлення факту що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою заінтересована особа: Синельниківська міська рада про встановлення факту що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 грудня 2017 року померла його мати ОСОБА_2, яка проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно. За час свого життя ОСОБА_2 було складено заповіт, відповідно до якого все належне майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також ті майнові права і обовязки які належать їй на час складання заповіту та які будуть належати на день смерті, ОСОБА_2 заповідала заявнику ОСОБА_1

02 листопада 2018 року заявник, як спадкоємець звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за заповітом на майно померлої. Проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва, в звязку з тим, що згідно довідки виконавчого комітету Синельниківської міської ради про зареєстрованих осіб та відмітки в його паспорті, на момент смерті матері, він ОСОБА_1 не був зареєстрований за адресою померлої, а саме по вул. Сергія Тюленіна, 60 в м. Синельникове Дніпропетровської області. В свою чергу заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк заявник не подавав.

Дійсно, на момент смерті матері заявник ОСОБА_1, був зареєстрований за адресую ІНФОРМАЦІЯ_2 «а» (колишня назва «Карла Маркса») в житловому будинку де він раніше проживав зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4.

Проте, починаючи з 19 серпня 2006 року та по день смерті його матері ОСОБА_2, заявник постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матірю та своєю дружиною ОСОБА_5. За вказаною адресою заявник продовжує проживати і по сьогоднішній день. Отже, є таким що прийняв спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України..

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, у житловому будинку розташованому за адресою: вул. Сергія Тюленіна 60 в м. Синельникове Дніпропетровської області, починаючи з 19 серпня 2006 року та по день смерті ОСОБА_2 - 23 грудня 2017 року.

Представник заявника ОСОБА_4 до початку судового засідання надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Синельниківської міської ради ОСОБА_6 до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, прийняти рішення відповідно до норм діючого законодавства.

Відповідно доч.2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, знаходить, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть І-КИ №784014 від 26.12.2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 померла 23 грудня 2017 року, про що Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис №526 від 26 грудня 2017 року (а.с.11).

Як вбачається з копій свідоцтва про народження серії V-УР №0198620 від 25.04.1964 року ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_1, серія АЕ 724403, місце її реєстрації з 08.09.1994 року зазначено м. Синельникове вул. К. Маркса,37-а. (а.с.7-8).

Згідно довідки виданої головою квартального комітету №25 від 26.10.2018 року №1207, вбачається, що ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з ОСОБА_2 з 19.08.2006 року проживав її син ОСОБА_1 та невістка ОСОБА_5, по день смерті ОСОБА_2 23.12.2017 року(а.с.22).

З заповіту, який був складений за життя ОСОБА_2, 29.04.2009 року, вбачається, що все належне майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також ті майнові права і обовязки які належать їй на час складання заповіту та які будуть належати на день смерті, ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1.

В матеріалах справи є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.11.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_2, померлої 23.12.2017 року, оскільки ним пропущений строк на прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_2 нотаріусом не заводилась.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями ч.3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідність до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає необхідним задовольнити заяву, встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини: ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_2, яка померла 23 грудня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. ст.ст. 12, 81, 82, 247, 259, 260, 265, 268, 315ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Вимоги ОСОБА_1; заінтересована особа: Синельниківська міська рада про встановлення факту що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, 27 березня ІНФОРМАЦІЯ_6, разом із спадкодавцем - його матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Сергія Тюленіна б. 60, починаючи з 19 серпня 2006 року та по день смерті ОСОБА_2 - 23 грудня 2017 року.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_7