ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5772/17
провадження № 2-ві/753/67/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Коренюк А.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди.

26.11.2019 через канцелярію суду позивачем було подано заяву про відвід судді Коренюк А.М. Відвід мотивований тим, що суддею Коренюк А.М. 15.05.2019 винесено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду через повторну неявку позивача в судове засідання. Водночас, заявник зазначає, що вказана ухвала є незаконною, оскільки він 15.05.2019 завчасно з`явився до суду на розгляд справи, однак судове засідання було проведено за його відсутності. Постановою Київського апеляційного суду від 06.08.2019 вказану ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду суддею Коренюк А.М. 10.09.2019 позивач під час ознайомлення з матеріалами вказаної цивільної справи в Дарницькому районному суді м. Києва встановив відсутність поданих ним клопотань, пояснень та скарг. Відтак, вважає, що суддя не може в подальшому розглядати справу, оскільки такі обставини викликають у позивача сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.11.2019 заяву позивача про відвід судді визнано необґрунтованою та передано вирішення питання про відвід головуючого судді по справі іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019 вирішення питання про відвід передано судді Мицик Ю.С.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід судді, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі слід зазначити наступне.

Стаття 6 § 1 Конвенції, вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 93. Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Sacilor-Lormines v. France (Сасілор-Лормін проти Франції), § 62; OleksandrVolkov v. Ukraine (Олександр Волков проти України), § 107.

Існування неупередженості повинно бути визначено за наступними критеріями (Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 93: - суб`єктивний тест, що вивчає персональні перконання і поведінку конкретного судді, з метою визначення чи існувало неупереджене або суб`єктивне ставлення судді у конкретній справі; - також, відповідно до об`єктивного тесту визначається чи суд, а також, серед іншого, його структура, забезпечила відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно його неупередженості.

Однак не існує суттєвої відмінності між суб`єктивною і об`єктивною неупередженістю, оскільки дії судді можуть не лише спричинити об`єктивну підозру незалежного наглядача стосовно безсторонності (об`єктивний тест), але також стосуватись питання персональних переконань судді (суб`єктивний тест).

Застосовуючи суб`єктивний тест, Суд неодноразово постановляв, що «особиста неупередженість судді повинна вважатись присутньою, доки не доведено протилежного» (Le Compte, Van Leuven and DeMeyere v. Belgium (ЛеКомт, Ван Левені Де Мейер проти Бельгії ), § 94. Що стосується необхідного доказу, Суд, наприклад, вважав за необхідне визначити, чи виявляв суддя негативне ставлення (Buscemi v. Italy (Бушемі проти Італії), §§ 67-68.

Принцип персональної неупередженості і об`єктивності суду давно доведений практикою Суду (Le Compte, VanLeuven and De Meyere v. Belgium (Ле Комт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії), § 58; Driza v. Albania (Дріза проти Албанії), § 75.

Повинно бути визначено, окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву у неупередженості суду (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 44; PablaKy v. Finland (Пабла Кю проти Фінляндії),§ 30; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 96.

Існують дві можливі ситуації, за яких може виникнути питання щодо недостатньої неупередженості суду: - перша стосується функціональної природи і питань, наприклад виконання різних функцій у межах судового процесу однією і тією ж особою, або ієрархічні та інші зв`язки з іншими учасниками проваджень. Друга - індивідуального характеру і є результатом поведінки суддів у конкретній справі, про що і зазначив заявник у своїй заяві про відвід.

Статтею 36 ЦПК України встановлений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді у цивільній справі.

Серед таких підстав законодавець зазначає, зокрема, пряму чи побічну заінтересованість судді в результаті розгляду справи та існування інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Підставою для відводу судді заявником визначено те, що суддею було винесено ухвалу про залишення його позовної заяви без розгляду. Крім того, за переконанням позивача, суддя Коренюк А.М. є зацікавленою в результаті розгляду вищевказаної справи та не може її розглядати, оскільки позивачем 11.09.2019 до Вищої ради правосуддя подано скаргу на дії судді.

Водночас з описаних у заяві відповідача обставин не вбачається зацікавленості, необ`єктивності або упередженості судді Коренюк А.М., а незгода з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не надано доказів існування критеріїв суб`єктивної чи об`єктивної безсторонності судді, а відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись стст. 33, 36, 39, 40, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Коренюк А.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.