Головуючий суду 1 інстанції - Кордюкова Ж.І.
Доповідач -Коновалова В.А.
Провадження № 22-ц/810/1014/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Яреська А.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 вересня 2019 року, постановлену у складі судді Кордюкової Ж.І. в м. Сєвєродонецьку Луганської області,

за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Стаханов Луганської області померла її троюрідна тітка ОСОБА_2 . Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками чинного законодавства України та здійснити реєстрацію смерті і отримати відповідне свідоцтво про смерть є неможливим, оскільки діяльність державних органів України, в тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану на території м. Стаханов Луганської області припинено та фактично не здійснюється.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України повернуто заявнику на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 вересня 2019 року та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права, зокрема, суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі матеріали справи, не врахував обставини, викладені в заяві. Також, заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції суперечить принципам і завданням цивільного судочинства та порушує його права на захист та охорону прав та законних інтересів.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року заінтересованій особі у справі роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі,

Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу 26 листопада 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте від заінтересованої особи не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 повідомлена про постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу від 24 вересня 2019 року про повернення заяви заявнику, суд першої інстанції керуючись п. 1 ч. 1 ст. 185 ЦПК України виходив із того, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження родинних відносин заявника ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим у суду не має можливості упевнитись, що заявник має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 . Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник не має права підписувати заяву про встановлення факту смерті після померлої ОСОБА_2 та звертатися із цією заявою до суду.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Системний аналіз наведеної норми свідчить, що реалізація особою права на подання позову (заяви) до суду здійснюється шляхом подання такої заяви (позову) особою, яка має процесуальну дієздатність, має бути підписана особою, яка має права її підписувати та має бути вказано посадове становище особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України заявниця посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Стаханов Луганської області померла її троюрідна тітка ОСОБА_2 .Діяльність державних органів України, в тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану на території м. Стаханов Луганської області припинено та фактично не здійснюється. Встановлення факту смерті необхідно для отримання допомоги на поховання.

Отже, заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту (факту смерті на тимчасово окупованій території України), з метою захисту своїх прав та інтересів, а тому має право підписувати заяву від свого імені та в своїх інтересах.

Вказана заява підписана ОСОБА_1 та згідно копії паспорта останньої заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що заявник не має процесуальної дієздатності та не має права підписувати заяву від свого імені та в своїх інтересах.

Та обставина, що заявником не надано доказів родинних відносин із особою, про встановлення факту смерті якої просить ОСОБА_1 , не є підставою для повернення заяви заявниці. Чинний Цивільний процесуальний кодекс України не містить положень щодо повернення позову (заяви) у випадку ненадання доказів родинних відносин заявника із особою, про встановлення факту смерті якої просить заявник. За результатами розгляду такої заяви суд приймає рішення щодо суті заявлених вимог.

Проте, суд першої інстанції на зазначені вище положення належної уваги не звернув та в порушення вищезазначених вимог закону необґрунтовано повернув заяву ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що питання про відкриття провадження у справі вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 вересня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.В.Єрмаков

А.В. Яресько