Справа № 353/1068/19
Провадження № 2/353/523/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю: секретаря судового засідання Риндич О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

07.11.2019 року ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини по його місцю проживання. Свої вимоги обгрунтував тим, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2009 року. У шлюбі у них народилася одна дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є неповнолітньою. Причинами розірвання шлюбу є те, що у нього з відповідачем різні характери та погляди на життя, їхнє подружнє життя загалом не склалося. Проживання та збереження їхнього шлюбу втратило будь-який сенс. Відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер. Тому просив шлюб розірвати, термін на примирення не давати. Зазначив, що наявні виняткові обставини, які б мали спонукати суд залишити дитину з ним на виховання, оскільки відповідач покинула дитину з ним та не з`являється по місцю свого проживання. Тому у нього є спір щодо виховання дочки. Просив дитину залишити йому на виховання.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 12.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Підготовче судове засідання по справі призначено у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тлумацького районного суду на 09 год. 00 хв. 06.12.2019 року. Залучено до участі у справі за даним позовом, в якості третьої особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Зобов`язано Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області надати суду письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності після розірвання шлюбу визначення місця проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання її батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

21.11.2019 року, тобто до початку розгляду справи по суті, позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якому просив зменшив розмір позовних вимог, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Вказав, що він з відповідачем досягли згоди щодо місця проживання малолітньої дочки та вирішили, що дитини буде проживати з матір`ю відповідачем по справі ОСОБА_2 , тому спору щодо визначення місця проживання дитини у них немає. Крім того, просив повернути йому зайво сплачений ним судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с. 16).

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позов, при зменшеному розмірі позовних вимог, підтримав та просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позов, при зменшеному розмірі позовних вимог, визнала, просила шлюб між нею та позивачем розірвати, місцем проживання малолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити її місце проживання. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 17).

Представник Органу опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області Шкварок І.В. в підготовче судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію подала заву, в якій позов при зменшеному розмірі позовних вимог просила розглянути без її участі. Вказала, що оскільки сторони по справі дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання дитини, тобто між ними відсутній спір щодо місця проживання дитини, орган опіки та піклування Тлумацької РДА вважає за недоцільне надання висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини (а.с. 21).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, при зменшеному розмірі позовних вимог, підлягає до задоволення, з таких підстав:

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони згідно повторного свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.11.2009 року (а.с. 3). У шлюбі у них народилася одна дитина: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є малолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Сімейне життя у сторін не склалося, у них різні характери та погляди на життя, відносини між ними тривалий час мають негативний характер. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідач просила не відновлювати їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Враховуючи те, що позивач, зменшив позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітньої дитини та просив місцем проживання малолітньої дочки ОСОБА_4 визначити місце проживання її матері відповідача по справі ОСОБА_2 , а відповідач визнав позовні вимоги, при зменшеному розмірі позовних вимог, визнала повністю суд, вважає, що місцем проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити місце проживання її матері ОСОБА_2 (відповідач).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що у 2019 році становить 768 грн. 40 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Як вбачається з доданої до позовної заяви квитанції № ПН1224962 від 07.11.2019 року ОСОБА_1 при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 15370,00 грн. (а.с. 1), тобто за подання до суду двох позовних вимог немайнового характеру, які подані фізичною особою. Проте, 21.11.2019 року позивач ОСОБА_1 зменшив позовні вимоги в частині однією позовної вимоги немайнового характеру, а ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у даному випадку становить 768 грн. 40 коп., проте позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1537,00 грн., суд приходить до висновку, що клопотання позивача про повернення зайво сплаченого судового збору слід задовольнити та повернути позивачу зайво сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого ним при поданні позову, а саме 384,20 грн., а решту понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 384,20 грн. (квитанція № ПН1224962 від 07.11.2019 року, а.с. 1) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі навеленого, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 12, 13, 82, 133, 141, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , при зменшеному розмірі позовних вимог, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Тлумацьким РВ УМВС України 09.12.2009 року, зареєстрований 14 листопада 2009 року у Тлумацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 111 - розірвати.

Місцем проживання малолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити місце проживання її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Тлумацьким РВ УМВС України 09.12.2009 року.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованій по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Тлумацьким РВ УМВС України 09.12.2009 року, шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , сплачений ним по квитанції № ПН1224962 від 07.11.2019 року судовий збір в розмірі 1152 (Одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп., а саме 384 (Триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, що становить 50 відсотків за позовною вимогою про розірвання шлюбу, та 768 (Сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. переплаченого судового збору за позовною вимогою про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Тлумацьким РВ УМВС України 09.12.2009 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , - 384 (Триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на відшкодування витрат понесених позивачем по сплаті судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак

Повний текст судового рішення складено «11» грудня 2019 року.