Провадження № 22-ц/4808/137/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

доповідача Фединяка В.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Томин О.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» про встановлення факту виконання робіт зі шкідливими умовами праці за професією терміста, що передбачена Списком № 1 розділ XI код КП 1110300а-19100 відповідно до постанови КМУ № 162 від 11 березня 1994 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2018 року, ухвалене суддею Пастернак І.А. в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 23 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» про встановлення факту виконання робіт зі шкідливими умовами праці за професією терміста, що передбачена Списком № 1 розділ XI код КП 1110300а-19100 відповідно до постанови КМУ № 162 від 11 березня 1994 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він з 01 лютого 1988 року по 25 жовтня 2004 року працював термістом на електропечах зі шкідливими умовами праці на Державному підприємстві «63 котельно-зварювальний завод», який згідно Наказу ДК «Укроборонпром» № 122 від 02 березня 2012 року перейменовано на Державне підприємство «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод». Вважав, що має право на пенсію на пільгових умовах, відповідно до Списку № 1 виробництв, професій та посад, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 36 від 01 серпня 2003 року. Управлінням Пенсійного фонду України м. Івано-Франківську йому відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком №1 розділ XI код КП 1110300а-19100 відповідно до постанови КМУ № 162 від 11 березня 1994 року з посиланням на те, що при розгляді заяви про призначення пенсії виявлено розбіжності, за яких професію терміста віднесено до Списку № 2, внаслідок чого права на пільгову пенсію він не має. Просив встановити факт виконання ним робіт з 01.02.1988 року по 25.10.2004 року зі шкідливими умовами праці за посадою/професією «терміста», що передбачена Списком № 1 розділ ХІ код КП1110300а-19100 відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» про встановлення факту виконання робіт зі шкідливими умовами праці за професією терміста, що передбачена Списком № 1 розділ XI код КП 1110300а-19100 відповідно до постанови КМУ № 162 від 11 березня 1994 року відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, ним подано до суду всі наявні документи, що підтверджують виконання роботи зі шкідливими умовами праці за професією терміста, зокрема термообробку деталей в електропечах за кодом професії КП 1110300а-19100, що відноситься до Списку № 1, однак вказані докази судом належно не оцінено. Вказує на те, що відповідачем не надано жодних підтверджуючих документів, які б спростовували факт виконання апелянтом роботи зі шкідливими умовами праці за професією терміста, зокрема термообробку деталей в електропечах за кодом професії КП 1110300а-19100, що відноситься до Списку № 1. На думку апелянта, відповідачем не було виконано ухвалу суду від 16.11.2016 року про витребування доказів, а суд приймаючи рішення виходив виключно із припущень.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представник Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» у встановленому законом порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що виконувана позивачем робота терміста на електропечах віднесена до «Переліку місць і робіт з важкими і шкідливими, особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці з пільговим пенсійним забезпеченням, а також робочих місць, на яких робітникам встановлюються доплати за умови праці» за кодом 19104, а також за цим кодом робота проатестована, що підтверджується Висновком Державної експертизи умов праці. Робота/професія за кодом 19104 відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» віднесена до Списку № 2 (код 2150400а-19104). До Списку № 1 належить професія за кодом 1110300а-19100 - термісти, зайняті на завантажуванні і розвантажуванні гарячого металу вручну, відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Також позивач не звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську для оформлення пенсі на пільгових умовах, відповідно до Списку № 1 виробництв, професій та посад, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 36 від 01 серпня 2003 року, що підтверджується поданою позивачем копією рішення про результати розгляду скарги № 802/3-15 від 11 січня 2016 року, де вказано, що рішення про відмову у призначенні пенсії територіальним управлінням не виносилося, оскільки офіційно із заявою на призначення пенсії встановленого зразка ОСОБА_2 не звертався.

Висновок суду відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Відповідно до статі 49 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Статтею 62 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ ) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції 01 грудня 2005 року, затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок застосування Списків № 1 та № 2).

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження стажу).

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійному фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював на Державному підприємстві «63 котельно-зварювального заводу» термістом на електропечах з 01 лютого 1988 року по 25 жовтня 2004 року.

Відповідно до наказу № 21-к від 03 лютого 1988 року начальника «63 котельно-зварювального заводу» слюсаря цеху № 3 ОСОБА_2 переведено термістом по другому розряду цього цеху (а.с. 82).

Наказом № 238 від 25 жовтня 2004 року начальника «63 котельно-зварювального заводу» терміста цеху № 3 ОСОБА_2 звільнено з роботи з 25 жовтня 2004 року за власним бажанням (а.с. 79).

Відповідно до наказу начальника «63 котельно-зварювального заводу» № 281 від 29 грудня 1993 року й затвердженого ним «Переліку місць і робіт з важкими і шкідливими, особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці з пільговим пенсійним забезпеченням, а також робочих місць, на яких робітникам встановлюються доплати за умови праці» у цеху № 3 до цього переліку віднесені робочі місця 03-006 - 03-009 професії/посади терміста, який виконує термообробку деталей в електропечах за кодом професії 19104 (а.с. 26-28).

Довідками від 21 червня 2015 року та 08 липня 2015 року підтверджено, що ОСОБА_2 працював термістом на електропечах з 01 лютого 1988 року по 25 жовтня 2004 року, а штатний розпис на професію терміст на електропечах не розроблявся (а.с. 23, 24).

В уточнюючій довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 22 січня 2016 року, вказано, що позивач за період з 01 лютого 1988 року по 28 грудня 1998 року виконував роботу зі шкідливими умовами праці за професією терміст, що передбачена Списком 2, код КП 2150400а-19104 (а.с. 176).

Відповідно до Висновку Державної експертизи умов праці № 266 від 10 квітня 2000 року якості атестації робочих місць за умовами праці на Івано-Франківському «63 котельно-зварювальному заводі» право на пенсію за віком на пільгових умовах атестаційною комісією підтверджене на робочих місцях / професіях у цеху № 3 є терміст за кодом професії 19104 (робочі місця 03-006 - 03-009) (а.с. 75).

Виконувана позивачем робота терміста на електропечах віднесена до «Переліку місць і робіт з важкими і шкідливими, особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці з пільговим пенсійним забезпеченням, а також робочих місць, на яких робітникам встановлюються доплати за умови праці» за кодом 19104, а також за цим кодом проатестована, що підтверджується Висновком Державної експертизи умов праці.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач за період з 01 лютого 1988 року по 25 жовтня 2004 року виконував роботу зі шкідливими умовами праці за професією терміст, що передбачена Списком 1, постійно зайнятий біля печей на гарячих роботах, код КП1110300а-19100 і підтверджується поданою ним довідкою від 03 березня 2015 року, оскільки зазначена довідка відкликана роботодавцем, вказана у ній інформація не визнається представником відповідача і спростовується такою ж довідкою від 22 січня 2016 року, що позивач за період з 01 лютого 1988 року по 28 грудня 1998 року виконував роботу зі шкідливими умовами праці за професією терміст, що передбачена Списком 2, код КП 2150400а-19104 та Висновком Державної експертизи умов праці № 266 від 10 квітня 2000 року атестації робочих місць за умовами праці на Івано-Франківському «63 котельно-зварювальному заводі» право на пенсію за віком на пільгових умовах атестаційною комісією підтверджене на робочих місцях / професіях у цеху № 3 є терміст за кодом професії 19104 (робочі місця 03-006 - 03-009) (а.с.12, 75, 176).

Відповідно до пункту п. "а" ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Крім цього, обов'язковою умовою наявності у працівника права на пенсію за віком на пільгових умовах, крім іншого, є підтвердження такого права результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації), та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у врегулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації визначають, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справі № 6-21183а13.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконувана позивачем робота на посаді терміста, зокрема термообробку деталей в електропечах за кодом професії КП 1110300а-19100, відноситься до Списку № 1, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» робота/професія за кодом 19104 віднесена до Списку № 2 (код 2150400а-19104).

До Списку № 1 належить професія за кодом 1110300а-19100 - термісти, зайняті на завантажуванні і розвантажуванні гарячого металу вручну, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 24 січня 2019 року.

Судді: В.Д.Фединяк В.А.Девляшевський

О.О.Томин