РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9282/19

Провадження № 2/643/3855/19

25.11.2019 року Московський районний суд м. Харкова, в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання -Полковник Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просила суд; встановити факт її та ОСОБА_3 сумісного проживання однією сім`єю більше 12 років з травня 2006 року по час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право власності згідно спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на наступне майно: на Ѕ частину однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , на гаражний бокс № НОМЕР_1 загальною площею 33,1кв.м. в літ. «В-1» у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , на нежитлове приміщення площею 113,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 літ. «Б-1».

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з ОСОБА_3 , вона знайома з 1972р., а з 1976 р. у них склалися постійні дружні відносини. В травні 2006 р. вони прийняли рішення про сумісне проживання та з цього часу проживали у цивільному шлюбі, мали спільний бюджет. ОСОБА_3 переїхав до неї в квартиру АДРЕСА_4 , а через два роки вони разом купили квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , яка їм належить по Ѕ частині. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , помер у віці 90 років. Після його смерті відкрилася спадщина на наступне майно: Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , на гаражний бокс № НОМЕР_1 загальною площею 33,1кв.м. в літ. «В-1» у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , та на нежитлове приміщення площею 113,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 літ. «Б-1». У зв`язку з тим, що з травня 2006року по час смерті ОСОБА_3 вони проживали разом єдиною сім`єю, то вона являється спадкоємцем четвертої черги за законом, інших спадкоємців немає. У встановленому законом порядку вона звернулася до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено постановою від 07.03.2019року у зв`язку з тим що, їх шлюб не був зареєстрований, та запропонували їй звернутися до суду для встановлення факту сумісного проживання. Крім того, до нотаріуса також звернулася з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка являється дружиною сина ОСОБА_3 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 03.07.2019р., було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 01.08.2019р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 23.10.2019року позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали, просили його задовольнити з підстав викладених вище.

В судовому засіданні 23.10.2019року представник відповідача ОСОБА_5 позов визнала, просила його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання 25.11.2019року не з`явилися, через канцелярію суду надали заяву, в якій просять провести розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання 25.11.2019року не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Суд, заслухавши позивача, представників сторін, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Харкові /а.с.5/.

З травня 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали спільно однією сім`єю не перебуваючи у шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області /а.с. 7/.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 належить на праві власності Ѕ частина квартири АДРЕСА_6 та гаражний бокс в літ. «В-1» у дворі житлового будинку по АДРЕСА_2 /а.с.10-12, 18-21/. Крім того, відповідно до копії рішення Московського районного суду м.Харкова від 07.08.2018року, визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення, площею 113,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 «Б-1».

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Як вбачається з копії спадкової справи №1062/2018року заведеної Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявами про прийняття спадщини звернулися відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 .

Так, 20.09.2018року із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 як спадкоємець четвертої черги за законом - як особа яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини звернулася ОСОБА_1

25.09.2018року із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_2 згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Івановою О.В. від 08.07.2015року, який чинний на частину квартири АДРЕСА_7 .

Крім того, 30.10.2018року ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 як спадкоємець четвертої черги за законом - як особа яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкодавець удівець з 2003 року.

Інших заяв до спадкової справи не надходило, свідоцтва про право на спадщину не оформлялось.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, син померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Сукачова М.О. від 15.04.2019року, відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як останньою не подано рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту проживання спадкоємця ОСОБА_2 однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_3

Постановою Державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Сукачова М.О. від 07.03.2019року, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як останньою не подано рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту проживання спадкоємця ОСОБА_1 однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Крім того, як вбачається з повідомлення П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Гусаковим В.В. було посвідчено: заповіт приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. від 26.04.2008року, зареєстровано в реєстрі за №4339 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , який скасований за заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. від 21.03.2016 року, зареєстровано в реєстрі за №858; заповіт посвідчений державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Івановою О.В. від 08.07.2015року, зареєстровано в реєстрі за №3-315, який чинний, на частину квартири АДРЕСА_7 .

Відповідно до положень ч. 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, - визнання права.

За пунктом 3 роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно змісту ст. ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ст.1222ЦК України спадкоємці за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За приписами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 за життя на спірне майно не залишив, таким чином спадкування на Ѕ частину однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , на гаражний бокс № НОМЕР_1 загальною площею 33,1кв.м. в літ. «В-1» у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , та на нежитлове приміщення площею 113,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 літ. «Б-1», повинно відбуватися за законом.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємців першої, другої третьої черг немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 26.04.2008 року позивач ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 придбали в рівних частинах кожний квартиру АДРЕСА_1 /а.с.10,11/.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судовому засіданні, кожна окремо, пояснили суду, що вони знають позивача та знали померлого ОСОБА_3 . Фактично з травня 2006 року до часу смерті ОСОБА_3 позивач проживала з ним однією сім`єю, купували спільно майно, вели спільно господарство. Коли ОСОБА_3 помер, позивач організувала його поховання та поминки.

Таким чином аналізуючи подані позивачем докази суд приходить до висновку, що Позивач з померлим ОСОБА_3 починаючи з травня 2006 року до часу смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права, обов`язки та проживали однією сім`єю понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в становлений законом строк завернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Такими чином ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , з яким проживавала однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а отже є спадкоємцем за законом четвертої черги, у той час як інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_12 у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_8 / до ОСОБА_2 / АДРЕСА_9 / про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2006 року по час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_13 право власності на Ѕ часину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_13 право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в літ. «В-1» у дворі житлового будинку по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_13 право власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02.12.2019року.

Суддя: Т.М.Довготько