Справа № 450/1917/18 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І
Провадження № 22-ц/811/788/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Львів

Справа № 450/1917/18

Провадження № 22-ц/811/788/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ»

на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2018 року у складі судді Мельничук І.І.

у справі

за позовом ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд, виселити відповідачів з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; зазначити в рішенні суд, що відповідачам для проживання надається належна ОСОБА_2 на праві власності двохкімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивач судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення - відмовлено.

Дане рішення оскаржило Акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ», подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст.. 124 Конституції України та ст.. 40 ЗУ «Про іпотеку», що привело до неправильного вирішення спору по суті, оскільки наведена норма закону жодним чином не обмежує право іпотекодавця на судовий захист.

Посилається на висновок Верховного Суду у постанові від 06.03.2018 року у справі №303/1590/15-ц, в якому зазначено, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується у разі звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців з переданого в іпотеку приміщення не залежить від дотримання іпотеко держателем ч.2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку».

Окрім того, у вищенаведеній постанові Верховний Суд вказує, що доведення наявності іншого житла у відповідачів покладається на позивача.

А згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно №122850520 від 04.05.2018 року у прописаної в спірному будинку ОСОБА_2 наявне у власності житло: двох кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 ; ј частка трьох кімнатної квартири в АДРЕСА_3 та 1/3 частка житлового будинку площею 340 кв.м. АДРЕСА_4 .

Таким чином вважає, що позивачем доведено наявність у відповідачів іншого майна.

Просить заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким виселити відповідачів з житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

25 листопада 2019 року голова правління АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» подав письмову заяву про відмову від позову ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення, просить таку прийняти, закрити провадження у справі та повернути частину сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність вимог апелянта за заявою про відмову від позову, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Окрім того, Львівський апеляційний суд роз`яснює ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» ч.2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на вказане, а саме те, що позивач, усвідомлюючи наслідки такої своєї процесуальної дії, відмовилась від позову та просить провадження у справі закрити, подавши про це відповідну заяву, підстав для неприйняття такої відмови від позову судом апеляційної інстанції не встановлено, колегія суддів вважає, що відмову позивача від позову слід прийняти та, відповідно, оскаржуване судове рішення визнати нечинним із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

З огляду на зазначене, АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» слід повернути 50% сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1321 грн 50 коп з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 142, 255, 367, 368, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» від позову ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення.

Заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2018 року - визнати нечинним та закрити провадження у справі за позовом ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення.

Повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» в сумі 1321 грн 50 коп.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 02.12.2019

Головуючий

Судді