Справа № 2/714/58/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" березня 2019 р. м. Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :
головуючого-судді Єфтемій С.М.
за участю: секретаря судових засідань Гаїна А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Герцаївської міської ради Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування,-
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що його батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за час шлюбу у 1969 році в АДРЕСА_1 побудовано житловий будинок та зведено до нього господарські споруди. Зазначений житловий будинок з часу забудови зареєстрований у Молницькій сільській раді (нині - Герцаївська об'єднана територіальна громада) за ОСОБА_4, проте як такого свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно батьком отримано не було.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 - матір позивача. Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного господарства, як спільного майна подружжя. Позивач, як спадкоємець за законом спадщину прийняв своєчасно, а ОСОБА_4 - чоловік, який пережив дружину та діти спадкодавця: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 від прийняття спадщини відмовилися.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на другу половину спірного домоволодіння. Позивач як єдиний спадкоємець за заповітом спадщину прийняв своєчасно та звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене домоволодіння. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено. За таких обставин, позивач просив визнати за ним в цілому право власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок з господарськими спорудами.
Представник позивача, ОСОБА_10, в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Герцаївська міська рада Чернівецької області будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направила, відзив на позов не надала, в зв'язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові матеріали, встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, в АДРЕСА_1 розташовано житловий будинок, який за даними погосподарської книги Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області побудований у 1969 році та рахується за ОСОБА_4 (а.с.9-10).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 10 жовтня 1957 року уклав шлюб із ОСОБА_5, зареєструвавши його у виконкомі Молницької сільської ради Герцаївського району Черінвецької області (а.с.8).
Нормою ст. 60 СК України, передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Аналогічна норма закону містилася у ст. 22 КпШС України.
Отже за змістом вищевказаної норми закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 був побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1969 року за ОСОБА_4, тобто на час коли останній перебував у шлюбі із ОСОБА_5, то з того часу останні стали його співвласниками в рівних частках, тобто по 1/2.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 - матір позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Молницької сільської ради серії НОМЕР_1 (зворот а.с.53).
Таким чином, після смерті останньої відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами.
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя заповіту не склала, а тому спадкування має місце за законом.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За даними Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області на момент смерті ОСОБА_5 разом із нею у спірному господарстві були зареєстровані та проживали її чоловік - ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 - позивач (а.с.57).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_5, позивач 29 серпня 2013 року звернувся до державного нотаріуса Герцаївського державного нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (зворот а.с.51), а ОСОБА_4 - чоловік спадкодавця подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини, в т.ч. від обов'язкової частки (зворот а.с.57).
ОСОБА_6, ОСОБА_8 - діти спадкодавця від прийняття спадщини відмовилися (а.с.60).
За постановою державного нотаріуса Герцаївської державної нотаріальної контори від 06 лютого 2018 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після сперті матері через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок (зворот а.с.69-70).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 - батько позивача (а.с.74), після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами, належної останньому як спільне майно подружжя.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом.
Частинами 2, 3 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частини його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.
Спадкодавець ОСОБА_4 все майно, яке належало йому на день смерті на випадок своєї смерті заповів позивачу згідно заповіту від 13 липня 2013 року посвідченого секретарем Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 106 (а.с.79).
Згідно довідки Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області від 20 липня 2014 року, на момент смерті ОСОБА_4, разом із ним у спірному господарстві був зареєстрований та проживав його син ОСОБА_3 - позивач по справі (зворот а.с.77).
22 липня 2014 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (зворот а.с.71), проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 19 липня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 (а.с.101).
Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обов'язкову частку, після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 судом не встановлено (а.с.51-70, 71-105).
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки спірний житловий будинок був повністю збудований, прийнятий в експлуатацію та рахується в сільській раді за ОСОБА_4, а позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті батьків, проте з незалежних від нього обставин не може оформити своє право на спадкове майно, то його вимоги про визнання за ним право власності на спірне господарство підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1261, 1268-1270, 1273, 1275 ЦК України, ст. 3 12, 13, 89, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на житловий будинок літ. "А" загальною площею 101,30 кв.м, в тому числі 51,70 кв.м жилої площі, сараї літ. "Б","Г", "Д", літню кухню літ. "В", погріб літ. "Пг", колодязь №1, огорожу № 2, 3, яма вигрібна № 4, що в АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 березня 2019 року.

Суддя: