РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27.11.2019 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В., при секретарі Небиліченко Т.В.,

за участю представника

заявника - адвоката Спруцко В.І.,

представника

заінтересованої особи Ковальової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Спруцко Володимир Ілліч, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2019 року заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Спруцко В.І., звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, мотивована тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Ялта Мангушського (Першотравневого) району Донецької області. Його батьком є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.07.1960, актова запис №68.

На час його народження з 19.06.1960 по 12.05.1985 він та його сім`я проживали у будинку АДРЕСА_1 , з 12.05.1985 по 24.03.1995 - у будинку АДРЕСА_2 та з 24.03.1995 по теперішній час - у будинку АДРЕСА_3 . 18.05.1981 він отримав паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_2 , але паспорт громадянина України я не отримував.

07.01.1992 він уклав шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 .

З 02.11.1978 по 01.12.1980 заявник проходив строкову службу у Збройних силах колишнього СРСР, що підтверджується військовим квітком НУ №7448259 від 02.11.1978 року.

З 12.02.1982 року він розпочав трудову діяльність та був прийнятий членом колгоспу ім. Мічуріна розташований у смт. Ялта Мангушського (Першотравневого) району Донецької області у якості шофера. З 01.04.1992 по 11.02.1993 він відбував покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі у колгоспі ім. Мічуріна. 26.08.1993 року він був звільнений з КСП ім. Мічуріна в зв`язку з засудженням за ч. 3 ст. 81 КК України (1961 року) до 3 років позбавлення волі та після відбуття покарання з 22.11.1998 по 03.02.2000 знов працював шофером у КСП ім. Мічуріна, що підтверджуються копією трудової книжки від 12.02.1982 та архівною довідкою №595 від 07.08.2019.

Після звільнення з КСП ім. Мічуріна він працював по найму у приватних осіб, тому документів, підтверджуючих його особу мені було не потрібно. 24.05.2016 він був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 05.02.2019 року я був звільнений умовно достроково на 1 рік 1 міс. 01 день.

Для отримання паспорту громадянина України раніше він до Міграційної служби України не звертався.

У травні 2019 року він звернувся до Мангушського районного відділу державної міграційної служби України ГУ у Донецькій області для отримання паспорту громадянина України та для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України та УСЗН з метою отримання пенсії за віком, була проведена процедура встановлення особи - ОСОБА_1 , однак не встановлено належність його до громадянства України та було рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту проживання на території України.

Заявник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Представник заявника - адвокат Спруцко В.І. в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Ковальова Н.П. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані заявником письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Ялта Мангушського (Першотравневого) району Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.06.1960, виданого сільзагс Ялтинської сільради Першотравневого района, де батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та копією паспорта громадянина СРСР серії НОМЕР_4 від 18.05.1981, виданого відділом внутрішніх справ Першотравневрого райвиконкому Донецької області, згідно також якого вбачається, що останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 12.05.1985, а вже з 24.03.1995 по АДРЕСА_3 , а також містить відомості про виписку останнього, але не розбірливим є рік виписки ( а.с. 4-7).

Як вбачаєтьтся зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого Ялтинською селищною радою Першотравневого р-ну 07.01.1992, ОСОБА_1 одружився із ОСОБА_4 та дружині після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 8).

Як вбачається із домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_3 від 11.05.1971, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 24.05.1995 по 03.07.2001 був зареєстрований за вищезазначеною адресою (а.с. 9-10).

Згідно договору купівлі-продажу від 23.03.1995, зареєстрований в Бюро технічної інвертаризації, ОСОБА_1 придбав будинок АДРЕСА_3 (а.с. 11-12).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 297 від 20.03.2019, виданої Ялтинською селищною радою Мангушського району Донецької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою без реєстрації (а.с. 13).

Згідно акту обстеження домоволодіння АДРЕСА_3 , складеного депутатом Ялтинської селищної ради по округу № 1 ОСОБА_7 , ОСОБА_1 проживає за зазначеною адресою з 24.03.1995. В період з 1990 року по 1995 рік він проживав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Як вбачається із військового квитка НУ № 7448259 від 02.11.1978, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ялта Першотравневого району Донецької області, перебуває на обліку ВЛКСМ з 1970 року (а.с. 15-17).

Згідно трудової книжки НОМЕР_6 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , 1960 року народження, 12.02.1982 був направлений на роботу до колгоспу ім. Мічуріна шофером; 26.08.1993 виключений із членів колгоспу ім. Мічуріна за невиконання мінімуму виходів; 22.11.1998 прийнятий до членства к КСП ім. Мічуріна; 26.02.1993 відбуває покарання у вигляді виправних робіт робіт без позбавлення волі з 01.04.1992 по 11.02.1993 (а.с. 18-19).

Згідно архівної довідки, виданої Мангушським районним трудовим архівом 07.08.2019 № 595, ОСОБА_1 працював в колгоспі ім. Мічуріна з 01.01.1990 по 31.03.1993 (а.с. 20).

В судовому засіданні встановлено, що після звільнення з КСП ім. Мічуріна ОСОБА_1 працював за наймом у приватних осіб, у зв`язку з чим йому не потрібні були документи, що посвідчують його особу.

Згідно довідки про звільнення серії ДОН № 02412, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 24.05.2016 Першотравневим районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяці 1 день на підставі ухвали Селидівського міськрайонного суду Донецької області від 28.01.2019 та прибув до місця проживання у смт. Ялта Мангушського р-ну Донецької області (а.с. 21).

Згідно листа Мангушського районного відділу ГУ в Донецькій області від 56-2440 від 06.06.2019, нданого на запит ОСОБА_1 , згідно якої було проведено процедуру встановлення особи, але не отримано даних з відомчих інформаційних систем та не підтверджена інформація, необхідна для оформлення та видачі паспорта, а тому йому рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 22).

Раніше до Міграціної служби України для отримання паспорту громадянина України ОСОБА_1 не звертався.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , кожен окремо підтвердили факт того, що ОСОБА_1 постійно проживав в смт. Ялта та працював в колгоспі з 1982 року. Крім того свідок ОСОБА_9 зазначила, що останній спочатку жив по вул. Чапаєва в батьківському будинку по 1992 рік разом з дружиною, а потім переїхали в інший будинок по АДРЕСА_2 , але точний рік не мап`ятає, а вже в 1995 році вони придбали інший будинок по АДРЕСА_3 , де мешкають по теперішній час. Свідок ОСОБА_4 , яка є його дружиною, підтвердила, що знайома з чоловіком з 1988 року, а шлюб вони уклали у 1992 році після народження сина, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є заявник. Весь цей час вони мешкали спочатку у батька, а у 1995 році придбали будинок за адресою: АДРЕСА_3 , та від тоді проживають у ньому.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

Зокрема, за ч.ч.1,7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов`язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях,що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).

Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявник надала до суду докази свого фактичного проживання на території України у смт. Ялта Мангушського р-ну Донецької області станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 199 року, та перебувала у громадянстві колишнього СРСР.

Таким чином, беручи до уваги викладене, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту, який просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки ним надано достатньо доказів того, що він протягом життя постійно проживав на території України, а саме: з 19.06.1960 по 12.05.1985 у будинку АДРЕСА_1 , з 12.05.1985 по 24.03.1995 у будинку АДРЕСА_2 та з 24.03.1995 по теперішній час проживає у будинку АДРЕСА_3 , а також станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року перебував у громадянстві колишнього СРСР, і від встановлення даного факту залежить виникнення його особистих немайнових прав, а встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Спруцко Володимир Ілліч, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України- задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ялта Мангушського р-ну Донецької області постійно проживав на території України, а саме: з 19.06.1960 по 12.05.1985 у будинку АДРЕСА_1 , з 12.05.1985 по 24.03.1995 у будинку АДРЕСА_2 та з 24.03.1995 по теперішній час проживає у будинку АДРЕСА_3 , а також станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року перебував у громадянстві колишнього СРСР.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Повний текст рішення складений 02.12.2019.

Суддя С.В. Чудопалова