КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль», про визнання недійсними результатів електронних торгів,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 20 серпня 2010 року Солом`янський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 2-1748-1/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості по кредиту в розмірі 161049 гривень 99 копійок та судових витрат у розмірі 1730 гривень 50 копійок, а всього 162780 гривень 49 копійок. Зазначений виконавчий лист був пред`явлений ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Чулієву А.А.

У межах виконавчого провадження 05 вересня 2018 року ДП «СЕТАМ», не повідомивши її вчасно, провело електронні торги з продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності

Згідно з протоколом № 356097 про проведення електронних торгів, переможцем торгів став учасник 6 - ОСОБА_2 , який запропонував початкову цінову пропозицію в розмірі 637830 гривень.

Позивач вважає, що електронні торги відбулися з порушенням закону, оскільки ДП «СЕТАМ» не робило у місцевих друкованих ЗМІ публікації інформації щодо квартири. Система реалізації майна не містила вичерпної інформації про майно, що підлягало продажу на електронних торгах, а саме: кінцевий термін прийому заявок в електронних торгах; строки сплати та розмір гарантійного внеску, реквізити рахунку, на який вноситься гарантійний внесок (найменування банку, МФО банку, номер рахунку, призначення платежу). Також інформаційне повідомлення про електронні торги не містило інформацію про майно (лот), а саме: відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб, крок електронних торгів. Реєстраційний номер лота 296898 не містив інформації про те, що квартира знаходиться під арештом.

Неправомірні дії ДП «СЕТАМ» та приватного виконавця Чулієва A.A. призвели до зниження кількості учасників та їх цінових пропозицій на спірну квартиру. Початкова ціна квартири не відповідає ринковим цінам, проте вона не отримувала від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва A.A. висновку про вартість майна, а тому була позбавлена можливості зробити рецензію на звіт.

Також позивач була позбавлена можливості взяти участь в електронних торгах, через те, що ДП «СЕТАМ» відправило лист № 7621/18-18-18 від 10 серпня 2018 року лише 21 серпня 2018 року і не на адресу фактичного проживання згідно виконавчого документа: АДРЕСА_1 , а на адресу проживання її сестри: АДРЕСА_2 , яка його знайшла в поштовій скриньці 04 вересня 2018 року.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд першої інстанції визнати недійсними результати електронних торгів, оформлених протоколом проведення електронних торгів № 356097 від 05 вересня 2018 року з реалізації квартири АДРЕСА_3 та застосувати наслідки їх недійсності.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не повно дослідив зібрані у справі докази та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки судом не було враховано, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно були оскаржені в судовому порядку та були визнанні судом незаконними, що підтверджується ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року.

Окрім того, відповідно до Довідки за результатами проведення позапланової перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А. від 02 квітня 2019 року було встановлено порушення приватним виконавцем черговість звернення стягнення на майно боржника, визначену ст.ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

На адресу Київського апеляційного суду 22 жовтня 2019 року надійшов відзив на апеляційну скаргу від ДП «Сетам» в якому зазначено, що перевірка змісту заявки про проведення електронних торгів на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної в заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. Таким чином, ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. При цьому жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної в заявці на реалізацію арештованого майна.

На підставі викладеного у відзиві ДП «Сетам» просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

23 жовтня 2019 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу від АТ «Райффайзен Банк Аваль» в якому зазначено, що черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем, окрім того відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Щодо твердження позивача про те, що виконавцем не було повідомлено про призначення оцінки майна та про результати її проведення, то відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони.

На підставі викладеного у відзиві, АТ «Райффайзен Банк Аваль» просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. здійснювалось примусове виконання виконавчого листа № 2-1748-1/10, виданого 08 лютого 2011 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості по кредиту в розмірі 161049 гривень 99 копійок та судових витрат в розмірі 1730 гривень 50 копійок, а всього 162780 гривень 49 копійок.

Постановою приватного виконавця від 04 червня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56526935 за виконавчим листом № 2-1748-1/10 до боржника ОСОБА_1 (а.с. 12).

04 червня 2018 року постановою приватного виконавця накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 13).

14 червня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт та описано квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 14-15).

Постановою приватного виконавця від 27 червня 2018 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_4 , який має сертифікат, виданий 03 травня 2017 за № 381/17, щодо надання звіту про вартість квартири АДРЕСА_4 за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна (а.с. 16).

ДП «СЕТАМ» надіслано ОСОБА_1 лист від 10 серпня 2018 року № 7621/18-18-18, в якому повідомлялося про відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота - 296898; відомості про предмет іпотеки - двокімнатна квартира АДРЕСА_3 ; день та час проведення електронних торгів - 05 вересня 2018 року о 09:00; початкова ціна продажу майна - 637830 гривень (а.с. 37).

Інформацію про проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» було опубліковано в газетах «Метро» № 62 (563) за 13 серпня 2018 року та «Улюблена газета українців» № 352 за 20 серпня 2018 року-05 вересня 2018 року (а.с. 126-129).

Згідно з протоколом № 356097 проведення електронних торгів від 05 вересня 2018 року переможцем торгів став ОСОБА_2 , який придбав лот за стартовою ціною 637830 гривень (а.с. 39-40).

07 вересня 2018 року ДП «СЕТАМ» надіслало ОСОБА_1 копію протоколу № 356097 про проведення електронних торгів по лоту № 296898 (а.с. 41).

ДП «СЕТАМ» надсилало позивачу (боржнику) лист від 10 серпня 2018 року про проведення електронних торгів та копію протоколу № 356097 про проведення електронних торгів на адресу проживання боржника, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, а саме АДРЕСА_2 , що вважається належним повідомленням боржника виходячи зі змісту ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного та з урахуванням того, що електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна відбулися з дотриманням процедури їх проведення, а факти порушення прав і законні інтереси особи, яка оспорювала ці торги та яка є боржником у зобов`язанні, не знайшли свого підтвердження належними доказами, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Спірні правовідносини регулюються такими актами цивільного законодавства (в редакціях чинних на момент проведення прилюдних торгів): ЦК України; Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII); Законом України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV); Порядок реалізації арештованого майна, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 рок ( далі - Порядок), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами частин першої та третьої статті 61 Закону № 1404-VIII реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Порядком визначено, що електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; (пункт 1 розділу 1), а також передбачено правила, що визначають процедуру підготовки, проведення торгів, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів, та правила щодо оформлення результатів торгів.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу Х Порядку, та вказано, що Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

Висновок суду першої інстанції про те, що при проведенні електронних торгів не був порушений Порядок апелянт в доводах апеляційної скарги не спростовує. Апелянт наполягає на тому, що приватним виконавцем Чулієвим А.А. були допущені порушення вимог ст.ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», його дії щодо виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на квартиру є неправомірними, отже квартира не могла бути передана на електронні торги і саме тому мають бути визнані недійсними результати електронних торгів.

Порушення, допущені державним виконавцем під час здійснення своїх повноважень, передбачених Законом №1404-VIII, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанцій, що позивач не надала будь-яких доказів порушення її прав при проведенні електронних торгів.

Посилання заявника на те, що приватний виконавець не звернув стягнення на інше належне позивачу майно, чим порушено її права, не є безумовною підставою визнання електронних торгів недійсними, оскільки у випадку незгоди із діями або бездіяльністю приватного виконавця сторона виконавчого провадження має право оскаржити їх до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби чи звернутись до суду зі скаргою у порядку, встановленому цивільним процесуальним законом.

Позивач оскаржувала дії приватного виконавця. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року не було встановлено порушення приватним виконавцем вимог чинного законодавства України щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності та проведення оцінки нерухомого майна. Інші порушення вимог Закону №1404-VIII, які були допущені приватним виконавцем при проведенні виконавчих дій при виконанні виконавчого листа № 2-1748-1/10 не можуть бути підставою для визнання недійсними електронних торгів.

Згідно зі ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Спірна квартира була предметом іпотеки, рішення суду не виконувалось боржником протягом 8 років, за рахунок відрахувань із зарплати та пенсії боржника борг не міг бути погашений, отже предмет іпотеки правомірно був виставлений на електронні торги.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії приватного виконавця, які були спрямовані на примусове виконання рішення суду жодним чином не вплинули на порядок реалізації арештованого майна на електронних торгах.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке постановлено з дотриманням норм процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі. Таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль», про визнання недійсними результатів електронних торгів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: