Справа № 685/157/19
Провадження № 2/685/90/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теофіполі

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Кунчанської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області 26 липня 2015 року актовий запис №5 мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем є дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, одруження з відповідачем виявилося невдалим, шлюбні відносини фактично припинилися, тому примирення неможливе, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Ангелюк».

Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в суд не зявилися, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, відповідач подав заяву про визнання позову, просить шлюб розірвати, проводити розгляд справи у його відсутності.

Суд вважає можливим розглядати справу по суті у підготовчому розгляді у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, 26 липня 2015 року сторони зареєстрували шлюб актовий запис №5, від шлюбу є дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (що підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження), сторони примирення не бажають, шлюбних відносин не підтримують, тому збереження сім?ї буде суперечити їх інтерсам.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.110,112 СК України, ст. 81, 200, 259, 263, 264 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовільнити.

Шлюб, зареєстрований виконкомом Кунчанської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області 26 липня 2015 року актовий запис №5 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «Ангелюк»

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з моменту проголошення рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий