Справа № 182/8295/19
Провадження № 2-н/0182/502/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку.

Частинами 2,4 ст. 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

В той же час, ОСОБА_1 , всупереч ч. 2 ст. 95 ЦПК України, до заяви додано ксерокопію свідоцтва про народження дитини на іноземній мові та ксерокопію перекладу свідоцтва про народження дитини з польської мови, які не засвідчені у відповідності до вимог ч. 4 ст. 95 ЦПК України.

Крім того, в заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 зазначила, що на теперішній час вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Відповідача аліментів на утримання їх малолітнього сина. Зазначені обставини потребують уточнення щодо того, чи не подано ОСОБА_1 іншої заяви про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина. У заяві відсутнє підтвердження заявника про те, що нею не подано іншої заяви до того ж боржника з тим самим предметом з тих самих підстав.

Залишення заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів без руху не передбачено нормами ЦПК України, зокрема Розділом ІІ, Наказне провадження.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього кодексу.

Враховуючи вищевикладене, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, роз`яснивши що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Згідно п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Керуючись ст.ст. 163,165,166,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини 1 статті 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. В. Рибакова