22.03.2019 227/281/15-ц
У Х В А Л А
22 березня 2019 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючої судді : Мацишин Л.С.,
за участю секретаря судового засідання: Овчиннікової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Авдіївський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на рішення та дії державного виконавця,
В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій просить визнати дії державного виконавця Авдіївського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 неправомірними та скасувати постанову від 05 березня 2019 року про арешт майна боржника, та постанову про оголошення в розшук майна боржника автомобіля «Шкода супер» 2011 року випуску, чорного кольору, АН0095МН, двигун CDA249071, №кузова ТМВАВ43Т1СВ300151 від 05 березня 2019 року по виконавчому провадженні №5851674
Представник стягувача АТ «Приват Банк» звернувся в суд з запереченнями на скаргу на рішення та дії державного виконавця, відповідно до яких вважають дану скаргу безпідставною , необґрунтованою та такою, що до задоволення не підлягає, а тому просять відмовити в її задоволенні. Вважає, що відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області діяв правомірно
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Звернувся в суд з заявою про розгляд скарги у його відсутності.
В відкрите судове засідання представник Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не зявився, звернулись в суд з заявою про розгляд скарги у відсутності державного виконавця.
Представник заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього надійшло заперечення, в якому в задоволенні скарги просить відмовити.
Відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і мсце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників розгляду скарги, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду та вирішення по суті, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 447, ч.1 ст. 450, ч. 2 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 13 жовтня 2011 року в розмірі 34 601,40 (тридцяти чотирьох тисяч шестисот однієї гривні сорока копійок) грн., з яких 32 285,85 грн. заборгованості за кредитом; 2 315,55 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
На виконання вищевказаного судового рішення Донецьким апеляційним судом (Добропільським міськрайонним судом Донецької області) 14 січня 2019 року 14 січня 2019 року видано виконавчий лист.
АТ КБ «Приват Банк» 01 березня 2019 року звернувся до Авдіївського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження та з клопотанням про накладення арешт на все майно боржника та оголошення його в розшук, звернути стягнення коштів на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, тощо.
04 березня 2019 року державним виконавцем Авдіївського міського державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№58516174, яка ьула направлена стягувачу та боржнику.
Крім того,04 березня 2019 року державним виконавцем здійснено виклик боржника ОСОБА_1 про обовязок зявитися до виконавця 11 березня 2019 року щодо сплати боргу або надання підтверджуючі документи про сплату.
Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем було здійснено ряд запитів для встановлення належного боржнику рухомого та нерухомого майна, а також грошових доходів.
Згідно результатів аналітичного пошуку транспортного засобу по НАІС ДДАІ МВС України, встановлено, що ОСОБА_1 є власником Skoda syperb, 2011 року випуску, чорного кольору, ДНЗ АН0095МН, № двигуна СDAТМВА43ТІСВ300151.
Також, 05 березня 2019 року оголошено в розшук майно боржника: Skoda syperb, 2011 року випуску, чорного кольору, ДНЗ АН0095МН, № двигуна СDAТМВА43ТІСВ300151, що належить боржнику.
05 березня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника від 05 березня 2019 року, відповідно до якої постановлено накласти арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1
Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону України Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною третьою статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.
Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.
Відповідно до частини другої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування.
Слід зазначити, що ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає лише одну підставу, за наявності якої розшук транспортного засобу припиняється, а саме: лише у випадку виявлення розшукуваного майна, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.
Таким чином, за умови виявлення розшукуваного транспортного засобу боржника, вказаний транспортний засіб буде знятий державним виконавцем з розшуку.
Суд, вважає, що постановляючи постанову про розшук майна боржника, державний виконавець вживав передбачений Законом України захід щодо примусового виконання рішення, доказів виконання останнього боржником суду під час розгляду справи надано не було.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази повного погашення боргу скаржником у виконавчому провадженні.
Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Мотивуючи свої доводи щодо наявності підстав для скасування постанови про арешт майна, скаржник посилається на те, що державний виконавець наклав арешт на майно, в тому числі на транспортний засіб, який є єдиним засобом до пересування як інваліда І групи.
Разом з тим, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», вказана обставина не є підставою для скасування постанови про арешт майна боржника.
Державний виконавець, виявивши наявність у боржника нерухомого майна, зокрема, транспортного засобу, діючи відповідно до вимог ст. 56 Закону України про виконавче провадження», для забезпечення реального виконання рішення суду правомірно наклав арешт на виявлене рухоме майно.
Боржник в своїй скарзі на дії державного виконавця посилається на те, що рахунки якими він користується є соціальними виплатами з яких можливо проводити роздільне часткове стягнення коштів.
Разом з тим, суд звертає увагу, що державним виконавцем накладено арешт лише на рухоме майно боржника, арешт на рахунки, на які зараховуються пенсійні виплати, матеріальна допомога, регресні виплати не накладався.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Звертаючись до суду із скаргою ОСОБА_1 не навів належних доводів на спростування правильності дій та рішень державного виконавця з приводу накладення арешту на рухоме майно та розшук транспортного засобу.
Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що порушень прав скаржника не відбулося, а дії державного виконавця. відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 суд не вбачає.
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця.
Керуючись ст. ст. 447 453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Авдіївський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на рішення та дії державного виконавця.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча суддя Л.С. Мацишин

22.03.19