УХВАЛА

28 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 188/1124/15-ц

провадження № 61-24785св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя - доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,

третя особа - управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі Дніпропетровської області,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа - управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року у складі колегії суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області і просив визнати за ним право постійного користування земельною ділянкою площею 49, 9993 га на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право постійного користування земельною ділянкою площею 49, 9993 га, розташованою на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:001:5531, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства, яка на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ДП № 033319, виданого Петропавлівською районною радою народних депутатів 21 вересня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 123, перебувала у постійному користуванні ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 скасовано та ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року та залишити в силі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16 травня 2018 року справа № 188/1124/15-ц надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа - управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук