Провадження № 2/760/101/19
В справі № 760/5804/17-ц
У Х В А Л А

22 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

представника позивача- Горди В.В.

відповідача- Паніки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи: Київська міська рада, ОСОБА_3, Департамент земельних ресурсів Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація про зобов»язання звільнити земельну ділянку, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач у листопаді 2017 року звернулася до суду з позовом і просить зобов»язати відповідачку звільнити від огорожі і тимчасової споруди та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, земельної ділянку площею 0, 0838га за адресою: м. Київ Солом»янський район, провулок Крейсера Аврори, 18.

Відповідачка подала до суду клопотання і просить зупинити провадження в справі до вирішення судом справи за її позовомдо Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання недійсним рішення, договору купівлі - продажу земельної ділянки та її реєстрації.

Обговоривши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання та зупинення провадження в справі, виходячи з наступного.

Так, позов ОСОБА_1 у даному провадженні був заявлений як зустрічний у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи: Департамент земельних ресурсів Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення, державного акта на земельну ділянку та договору купівлі - продажу земельної ділянки та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, з яким вона звернулася до суду в березні 2017 року.

Зустрічний позов ОСОБА_1 був поданий у листопаді 2017 року.

Ухвалою суду від 16 травня 2018 року первісний позов ОСОБА_2 був залишений без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України в діючій на час постановлення ухвали редакції, тобто в зв»зку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання.

Ухвала суду позивачкою не оскаржувалася і набрала законної сили.

В подальшому позивачка звернулася до суду з таким же позовом, і в справі ухвалою суду від 10 вересня 2018 року було відкрито провадження.

В зв»язку з цим ухвалою суду від 13 вересня 2018 року провадження в даній справі було зупинено.

Ухвалою суду від 24 вересня 2018 року за клопотанням позивачки / ОСОБА_2 / поданий нею позов, кий був підставою дл зупинення провадження в даній справі, був залишений без розгляду.

Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року провадження в даній справі було поновлено.

Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження в справі відповідачка посилається на те, що ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року відкрито провадження в справі за її позовом до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання недійсним рішення, договору купівлі - продажу земельної ділянки та її реєстрації.

Тобто, звернення до суду має місце втретє, двічі позов залишався без розгляду в зв»зку з неявкою позивачки /ОСОБА_2 / та її представника в судове засідання або за її клопотанням.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд враховує, що відповідно до ч.ч.1,2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема дії, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Виходячи з цих обставин, суд вважає дії відповідачки такими, що містять ознаки зловживання процесуальними правами, та не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Крім того, виходячи з презумпції правомірності правочину, закріпленої в статті 204 ЦК України, предмету спору, належності спірної земельної ділянки позивачці ОСОБА_1 на праві власності, виходячи з основних засад цивільного судочинства, встановленими частиною 3 статті 2 ЦПК України, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання та зупинення провадження в справі.

Керуючись ст.ст.252, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24 січня 2019 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва