Справа № 727/5258/19
Провадження № 2/727/2014/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі :

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Кицинюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем 22.11.2018 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на подружнє життя та обов`язки. Шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідна, а тому просила шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та підтвердила обставини викладені в позовній заяві, просила шлюб розірвати, а також просила після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 . Пояснила, що вона не підтримує подружні відносини з відповідачем, вони не проживали разом, бо відповідач орендував їй квартиру. Вона не бажає бачити відповідача та розмовляти з ним.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і заперечував проти задоволення позову. Також пояснив, що позивач перед укладенням шлюбу вимагала у нього придбати їй квартиру та надати їй 10000 доларів США. Він намагався з нею поговорити, але вона категорично відмовилась це робити.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони 22 листопада 2018 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3).

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Вказане положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Суд вважає, що оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Згідно з ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу, на думку суду, суперечить інтересам позивача, яка не бажає продовжувати подружні відносини. Крім того з часу, коли відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду і до розгляду справи минуло понад три тижні, які не принесли жодного позитивного результату щодо примирення сторін. А тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 ч.1 Конституції України, ст.ст. 18, 24, 51, 56, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22 листопада 2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціїму Чернівецькій області, актовий запис № 2300.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 .

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 26 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: