Справа № 464/1702/17
пр.№ 2/464/324/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2019 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудаков І.П.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська рада, ЛКП «Житловик-С» про демонтаж самочинно здійсненої прибудови до квартири житлового будинку,

в с т а н о в и в :

позивач Сихівська РА ЛМР звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3, у якому просить: зобовязати відповідача демонтувати самочинно здійснену прибудову до квартири № 1 житлового будинку № 8 на вулиці Енергетична у місті Львові, розміром 2,7 м? х 8,05 м?; судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову покликається на те, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові 08.06.2016 виявлено самочинну прибудову до багатоквартирного житлового будинку за вказаною адресою, яка здійснена основним квартиронаймачем квартири №1 ОСОБА_3, без будь-яких дозвільних документів. За відповідне порушення відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Позивач у межах своїх повноважень 22 липня 2016 року розглянув звернення ЛКП «Житловик-С» про демонтаж самочинно здійсненої прибудови до вищевказаної квартири та прийнято розпорядження про демонтаж такої основним квартиронаймачем у встановлений строк. У добровільному порядку відповідачем демонтаж не був здійснений, а тому у відповідності до ст. 376 ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва на території м. Львова, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, у відповідності до ст. 141 ЦУПК України просить вирішити питання судових витрат.

Відповідач не подав письмовий відзив, який містив би заперечення на позов.

24 березня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду з викликом осіб, які беруть участь у справі.

Надалі судові засідання неодноразово відкладалось з поважних причин.

20 лютого 2018 року на адресу суду представником відповідача подано клопотання про призначення судової експертизи. Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року призначено судову будівельно-технічну експертизу. В подальшому судову експертизу не було проведено через відсутність проведення відповідачем оплати за неї.

У судовому засіданні представником позивача підтримано позов повністю. Просить такий задовольнити з підстав викладений у позовній заяві.

У судовому засіданні сторона відповідача заперечили проти позову та у такому відмовити. Просять взяти до уваги звернення мешканців будинку до органів державної влади та місцевого самоврядування з приводу технічного стану та аварійності будинку. Попри те, просять суд врахувати, що будівництво спірної прибудови спрямовано на укріплення стін і фундаменту вказаного житлового будинку. Вважають, що така добудова не має руйнівного впливу на будинок. Всі ці обставини обґрунтовують доказами, поданими та в подальшому долученими судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник третьої особи Львівської міської ради проти позову не заперечив.

У судове засідання представник третьої особи ЛКП «Житловик-С» не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце цього засідання, а тому зі згоди учасників справи, суд вважає за можливе провести засідання у відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, власником будинку № 8 на вулиці Енергетична у місті Львові є міська рада, а основним квартиронаймачем квартири № 1 у цьому будинку є ОСОБА_3, що підтверджено довідкою ЛКП «Житловик-С» з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 06 березня 2017 року 3 1037 / арк. спр. 13/.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова за зверненням ЛКП «Житловик-С» проведено з 25 травня по 26 травня 2016 року позапланову перевірку у будинку № 8 на вулиці Енергетична у місті Львові. Під час перевірки встановлено порушення вимог чинного містобудівного законодавства, що виявилось у здійснення прибудови до багатоквартирного житлового будинку у вказаному будинку основним квартиронаймачем квартири № 1 ОСОБА_3 Будь-яких дозвільних документів та проектної документації відповідачем не було подано працівникам Інспекції. За результатами перевірки складено акт перевірки від 26.05.2016, протокол про адміністративне правопорушення від 27.05.2016 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.05.2016 /арк. спр. 63-67/. Постановою Інспекцією від 09.06.2016 № 07-вих-418/9 встановлено порушення ОСОБА_3 вимог норм ст. 376 Цивільного кодексу України та ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у звязку із здійсненням самочинно прибудови до багатоквартирного житлового будинку, внаслідок чого останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відтак, встановлено вину відповідачки у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Надалі, 22 липня 2016 року Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження № 416 про демонтаж самочинно здійсненої прибудови до квартири № 1 у будинку № 8 на вулиці Енергетична у місті Львові. Запропоновано ОСОБА_3 демонтувати вказану прибудову до 18.08.2016. У відповідності до ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» вказане розпорядження є обовязковим до виконання, однак таке не було добровільно виконано у встановлений термін.

У звязку із наведеним, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо демонтування самочинно здійсненої прибудови, яка у добровільному порядку не було демонтовано, у звязку із чим позивач у межах законодавчо наданих повноважень звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Спірні правовідносини регулюються нормами ст. ст. 376 ЦК України, ст. ст. 177, 179 ЖК УРСР, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» субєкти містобудування зобовязані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва обєктів.

Відповідно до ч.1 ст. 177 Житлового кодексу УРСР громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Згідно з ст. 179 цього Кодексу користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1.4.1. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 1.4.4. цього Наказу переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно п.1.4.6. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до п.1.4.1 Правил, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих, у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкції будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Згідно з п.4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Ухвалою Львівської міської ради №376 від 21 квітня 2011 року затверджено правила благоустрою м. Львова.

Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд встановив відсутність у відповідача будь-яких дозвільних документів та проектної документації на здійснену прибудову, а відтак така була здійснена самочинно. Дана обставина не спростована стороною відповідача у судовому засіданні. Разом із тим, аргументи відповідача відносно обставини, що прибудова спрямована на укріплення стін і фундаменту вказаного житлового будинку, підтверджуючи це зверненнями мешканців будинку з цього питання до органів державної влади про правомірність прибудови, суд відхиляє адже такі не можуть вважатися достовірними доказами у відповідності до ст. 79 ЦПК України щодо підтвердження правомірності здійснення прибудови та позитивного впливу такої на будинок у цілому.

Разом із тим, законодавець надав можливість позасудового врегулювання питання щодо погодження самочинного здійсненого будівництва. Так, відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 835 затверджено Положення про порядок врегулювання самочинного будівництва у м. Львові, яке регулює процедуру вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом на території м. Львова, з метою визначення можливості збереження самочинно збудованих (реконструйованих) об'єктів містобудування та архітектури. Відповідно до п. 4.6 цього Положення особа, яка здійснила самочинне будівництво отримавши висновок департаменту містобудування, зобовязана подати заяву на імя голови районної адміністрації з клопотанням про погодження самочинно здійсненого будівництва. З цього питання, відповідачем не подано жодного доказу звернення до вказаних органів щодо погодження самочинно здійсненого будівництва на момент вирішення справи у суді.

Разом із тим, суд надав оцінку показанням свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтверджують обставини будівництва спірної прибудови, яка ними візуально сприйнята та їх субєктивні показання щодо вплив такої прибудови на будинок у цілому, у взаємозвязку із іншими доказами та в їх сукупності. Суд не визнає такі докази достовірними щодо спростування факту самочинного будівництва спірної прибудови.

Таким чином, суд прийшов переконання, що прибудова до квартири є самочинною, здійснена відповідачем без отримання належного дозволу позивача у порушення норм чинного законодавства з цього питання; розпорядження позивача про демонтаж прибудови не виконано, а тому суд прийшов висновку про необхідність зобовязати відповідача демонтувати самочинно здійснену прибудову до квартири № 1 житлового будинку № 8 на вулиці Енергетична у місті Львові, розміром 2,7 м? х 8,05 м? , а позов задовольнити повністю.

Будь-яких інших фактичних даних та підтвердження їх доказами, що має значення для правильного вирішення справи, суд не встановив.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 141, 259, 264, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Зобовязати ОСОБА_3, 11.01.1964р.н. (ІПН НОМЕР_1, адреса зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) демонтувати самочинно здійснену прибудову до квартири №1 житлового будинку №8 по вулиці Енергетичній у місті Львові.

Повне найменування (ім'я) сторін та їх місце проживання (місцезнаходження) в порядку виконавчого провадження:

позивач: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради (, адреса: 79012, м.Львів, пр.Червоної Калини, 66);

відповідач: ОСОБА_3, 11.01.1964р.н. (ІПН НОМЕР_1, адреса: м.Львів, вул.Енергетична, 8/1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Сихівський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 24 січня 2019 року.

Суддя І. П. Рудаков