Справа № 565/1734/19
Провадження № 2/565/563/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2019 року м.Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.
при секретарі судового засідання Панчук Г.І.
за участю: позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері,-
27.09.2019 року позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи із дати подання позову і довічно. В обґрунтування позову вказує, що відповідач ОСОБА_3 є її сином, вона є непрацездатною, отримує пенсію, розмір якої є недостатнім для її забезпечення, вона має хронічні тяжкі хвороби, потребує лікування, відповідач офіційно працевлаштований, тому має змогу надавати утримання позивачу. До подання позову відповідач ОСОБА_3 утримував її, надавав кошти добровільно, проте припинив це робити оскільки з нього стягують кошти за судовим наказом в розмірі 1/4 частини заробітку. Тому позивач просить на підставі ст.51 Конституції України, ст.205 СК присудити з відповідач аліменти на її утримання.
Відповідач у відзиві на позов визнав частково позовні вимоги, вказавши, що згідний сплачувати своїй матері по мірі можливості в меншому розмірі - не більше 1/7 заробітку, оскільки з нього за судовим наказом стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки заробітку.
З наданих третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 пояснень слідує, що позовні вимоги ОСОБА_1 надумані. Позов подано з метою зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_6 . Відповідний позов поданий до Кузнецовського міського суду і провадження у справі відкрите. Також позивач не подала доказів того, що вона несе будь-які витрати на лікування, харчування, житлово-комунальні послуги та те, що отримувана нею пенсія не забезпечує такі її потреби. Тому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позові. Також пояснила, що вона не проживає за місцем свого зареєстрованого проживання - у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки між нею та невісткою склались неприязні відносини. Тому позивач переїхала до м.Рівне, де проживає у квартирі, що належить доньці та зятю. Квартира у м.Вараш, в якій позивач зареєстрована, є двокімнатною та належить їй на праві власності. Причини чому позивач не продає дану квартиру в судовому засіданні не назвала. Позивач вказала, що несе витрати на харчування, лікування та житлово-комунальні послуги, на які отриманої нею пенсії не вистачає. Оскільки донька не має можливості допомагати матеріально, позивач звернулась до сина ОСОБА_3 , який надавав їй грошові кошти щомісячно у розмірі 5000 грн. до серпня цього року. На даний час коштів відповідач не надає, пояснив, що позбавлений такої можливості через необхідність сплачувати аліменти на неповнолітнього сина за судовим наказом.
Представник позивача в судовому засіданні просила задоволити позовні вимоги та пояснила наступне. Позивач не зверталась із позовом до доньки ОСОБА_7 про стягнення аліментів на своє утримання, оскільки донька виділила їй кошти на купівлю квартири, які позивач передала відповідачу для організації купівлі квартири. Проте відповідач квартиру не придбав і кошти позивачу не повернув, з приводу чого на даний час у суді розглядається спір. Обґрунтування третьої особи про те, що судове рішення в даній справі може вплинути на її права та обов`язки по сплаті аліментів на утримання їх спільного із відповідачем неповнолітнього сина представник позивача вважає необґрунтованими.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати 1/7 частку заробітку на утримання матері. Також відповідач пояснив, що до недавнього часу надавав матері утримання у розмірі 5000 грн. щомісячно, проте зараз такої можливості відповідач позбавлений, оскільки має проблеми зі здоров`ям, виникла необхідність у купівлі житла та необхідні кошти для проживання. У квартирі відповідач проживає сам. У добровільному порядку відповідач не погодився сплачувати визнаний ним в судовому засіданні розмір аліментів на утримання матері 1/7 частку його заробітку, вважає за необхідне, щоб такий розмір аліментів стягувався з нього за рішенням суду.
Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , в судове засідання не зявилась, заяви про відкладення не подавала.
В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, просила відмовити в задоволенні позову через необґрунтованість та недоведеність, вказавши, що належними доказами не підтверджено, що позивач несе витрати на лікування, медичне обстеження та по сплаті комунальних послуг.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників процесу та керуючись законом, прийшов до наступного висновку.
Згідно із ч.1 ст.202 та ст.205 СК, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів.
Також враховано те, що позивач визнала, що має у власності нерухоме майно - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проте не проживає без поважних причин, у судовому засіданні позивач не змогла пояснити чому вона не відчужує дану квартиру. Доказів на підтвердження понесених позивачем витрат за житлово-комунальні послуги, витрат по винайманню квартири в місті Рівне та їх розміру позивач суду не надала.
З доданого до позову рішення ЛКК №374 від 17 вересня 2019 року Комунального некомерційного підприємства «Вараський центр первинної медичної допомоги» слідує, що ОСОБА_1 встановлено ряд хвороб, які саме розібрати не представилось можливим, через низьку якість копії та нерозбірливий почерк, у завершальній частині цього рішення, вказано, що особа за станом здоров`я потребує регулярного амбулаторного та стаціонарного лікування. Проте вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування в позові не заявлено. Тому вказане рішення ЛКК також не вказує на те, що позивач є особою, яка потребує матеріальної допомоги, для присудження на її користь аліментів з повнолітніх дітей, у розумінні положень ч.1 ст. 205 СК. Чому позивач не звертається з вимогами про стягнення аліментів також до повнолітньої дочки ОСОБА_7 , яка також має постійну роботу і дохід, позивач обгрунтованих пояснень не надала.
Додана до позовної заяви копія розписки від 07.04.2019р. про отримання відповідачем від сестри ОСОБА_7 коштів у сумі 28 000 доларів США суд не вважає належним доказом, оскільки дана розписка не містить інформації про обставини, які підлягають доказуванню в даній справі.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів задоволенню не підлягають у зв`язку з їх необгрунтованістю.
Витрати по сплаті судового збору позивачем чи іншими особами не понесені.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 202-205 СК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Р ОСОБА_8 (зареєстрованої: АДРЕСА_2 ; проживаючої: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (зареєстрованого: АДРЕСА_4 ; проживаючого: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання матері.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду.
Головуючий
Повне рішення суду складене і підписане головуючим 10 грудня 2019 року.