Провадження № 2/127/4823/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Сегеді Т.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано між ними відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2018 року. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги добровільно не надає, жодним чином не приймає участі у вихованні дитини.

В звязку з вищевикладеним позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду до повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4 до судового засідання не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити в повному обсязі, а також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., докази їх оплати будуть надані протягом пяти днів з дня ухвалення рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів.Крім того, відповідачем було надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву про часткове визнання позову (а.с. 26-28).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано між ними відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2018 року (а.с. 46-47).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 230236, де батьком зазначено відповідача ОСОБА_2 (а.с. 4).

Неповнолітній син ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, що стверджується пенсійним посвідченням №118624 (а.с. 35) та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю матірю ОСОБА_5, яка є пенсіонеркою (а.с. 32-34, 36).

Відповідач ОСОБА_2 працює вязальником схемних джгутів, кабелів та шнурів в ДП «Електричні системи», його сукупний дохід за період з 16.02.2018 року по 31.10.2018 року склав 80607,25 грн. (а.с. 37).

За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, а саме стан здоровя та вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитині 14 повних років), відсутність у дитини самостійного доходу чи заробітку, що дитина проживає разом із матірю - позивачем по справі, а батько проживає окремо, матеріальне становище позивачки, суд вважає, що позивачка самостійно не може забезпечити необхідне утримання сина, його фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, має постійну роботу та щомісячний дохід, інших утриманців не має, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а також зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позовної заяви, а саме з 05.11.2018 року (відповідно до ст. 191 СК України), задовольнивши таким чином частково позовні вимоги.

Суд вважає визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно виходячи з того, що закон визначає аліменти саме як кошти на утримання дитини. Тому, встановивши розмір щомісячного доходу відповідача, а також реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього вважає, що розмір ј частки доходів, які будуть стягуватись з платника, яка за певних обставин може фактично бути незначною, проте в грошовому еквіваленті є абсолютно достатньою.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, а саме з 05.11.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на правову допомогу адвоката у даній справі на 12.00 год. 13.02.2019 року в залі судових засідань №35 Вінницького міського суду Вінницької області.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повний текст рішення суду складено 24.01.2019 року.

Суддя: