РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Наше місто», треті особи Районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради, Департамент з управління житлово комунальним господарством Запорізької міської ради про зобовязання вчити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Наше місто», треті особи Районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради, Департамент з управління житлово комунальним господарством Запорізької міської ради про зобовязання вчити певні дії, який був уточнений під час розгляду справи, в якому позивач просить зобовязати КП «Наше місто» Запорізької міської ради змінити шляхом укладення договору найму на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_1

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона зареєстрована та проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_2, з 20.04.1992 року, тобто з моменту народження по теперішній час.

Ордер на вказану квартиру був виданий 16.07.1975 року на імя ОСОБА_2, ОСОБА_3, однак у звязку з їх смертю договір найму був переукладений на імя батька позивача ОСОБА_4, який і був основним квартиронаймачем.

04.07.2018 року ОСОБА_4 знявся з реєстрації за вказаною адресою, а отже, втратив право користування зазначеною квартирою.

На разі позивач являється єдиною зареєстрованою особою за адресою АДРЕСА_3, яка за погодженням районної адміністрації, КП «Запоріжремсервіс» змінила особовий рахунок на своє імя.

13.08.2018 року позивач звернулась до КП «Наше місто» з заявою щодо зміни договору найму за адресою АДРЕСА_4, на своє імя, у відповідності зі ст. 106 ЖК УРСР.

Проте, 14.08.2018 року позивач отримала відповідь від КП «Наше місто», згідно якої їй було відмовлено щодо переоформлення договору найму, у звязку з тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 96 від 23.03.2018 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.2017 року № 462 «Про укладення договорів найму житлових приміщень, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя» передбачено, що договір найму житлового приміщення укладається на підставі ордеру або іншого документу, що дає право наймачу на поселення. Оскільки особовий рахунок вже переоформлено на імя позивача, то на теперішній час вона вже визнана відповідальним квартиронаймачем замість попереднього за адресою: АДРЕСА_3, і тому у КП «Наше місто» відсутні законні підстави для вирішення питання по суті.

Позивач посилаючись на те, що дії відповідача призвели до того, що вона позбавлена права приватизації спірної квартири, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.10.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Наше місто», треті особи Районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради, Департамент з управління житлово комунальним господарством Запорізької міської ради про зобовязання вчити певні дії та відкрити провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до письмових заперечень відповідача викладених у його відзиві на позовну заяву, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні її позову, посилаючись на те, що договір найму житлового приміщення укладається на підставі ордеру або іншого документу, що дає право наймачу на поселення як це передбачено ст. 61 ЖК Української PCP. Позивач заявою б/н від 13.08.2018 року зверталася на адресу відповідача з вимогою про зміну договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 15.03.2016 року, укладеного між МКП «Основаніє» та ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_1, листом № 4566/01-01 від 14.08.2018 року позивача було повідомлено про відсутність законних підстав для внесення змін до цього договору. Також зазначив, що позивач вже визнаний основним квартиронаймачем, факт визнання права позивача на користування житловим приміщенням ніким не оспорюється.

Відповідно до відзиву третьої особи Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради на позовну заяву, третя особа не заперечує проти задоволення позову, при цьому зазначає, що відповідно до п. 4.21 Положення «Про районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району», затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 04.07.2019 року № 75, районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла. До районної адміністрації Запорізької міської ради звернулась ОСОБА_6, яка представляє інтереси ОСОБА_1 з питання приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_5. За результатами розгляду наданих документів заявницею встановлено, що ордер №2021 від 16.07.1975 року виданий на ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які померли. ОСОБА_1 в ордері відсутня, проте, заявниця має реєстрацію за вказаною адресою з 20.04.1992 року, вказана квартира є комунальною власністю. У звязку з тим, що приватизація займаної квартири (будинку) наймачем і членами його сім'ї здійснюється на умовах найму квартири (будинку) (п. 17 Положення №396) у районної адміністрації не було правових підстав для здійснення приватизації квартири за адресою АДРЕСА_6.

Крім того, зазначив, що відповідно до розпорядження міського голови від 02.11.2016 №543р «Про розгляд питань щодо зміни договору найму житлового приміщення в будинках та гуртожитках, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя» доручено районним адміністраціям розгляд питань щодо зміни договору найму житлового приміщення в будинках та гуртожитках, які належать до комунальної власності.

До районної адміністрації звернулась ОСОБА_1 з питання переоформлення договору найму на квартиру за адресою: АДРЕСА_5.

Районною адміністрацією було розглянуто вказану заяву з відповідними документами та надано лист про те, що заявниця має право на укладення (зміну) договору найма житла на своє імя (додається), також це підтверджується листом департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР від 29.09.2018 №1614/01-37/01. Тому, у районної адміністрації відсутні правові підстави для приватизації квартири за вищевказаною адресою, оскільки позивачем не підтверджено факт, що вона є наймачем квартири, проте позивач має право на укладення договору найму та/або вимагати визнання себе наймачем квартири за вищевказаною адресою.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з урахуванням уточненої заяви.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати подані заперечення на позов.

Представник третьої особи Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгул справи за її відсутності, проти уточненої заяви не заперечує, позовну заяву просить задовольнити.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.07.1975 року на імя ОСОБА_2, видано ордер №2021 на квартиру № 3 в будинку № 61 по ОСОБА_7 в м. Запоріжжя, з правом на житлову площу ОСОБА_3

Зазначена квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя.

29.04.1981 року ОСОБА_2 помер, 21.04.1985 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про смерть І-ЖС №458499, ІІ-ЖС №311044.

З 06.10.1982 року за зазначеною адресою був зареєстрований ОСОБА_4, батько позивача, та був основним квартиронаймачем у відповідності до укладеного договору найму від 15.03.2016 року, з діючим на той час МКП «Основаніє».

Позивач, з 20.04.1992 року та по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 04-26/5-6242 від 04.07.2018 року.

04.07.2018 року ОСОБА_4 знявся з реєстрації за вказаною адресою, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України СВ 631653.

З метою приватизувати спірну квартиру позивач звернулась до районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради з заявою щодо переоформлення особового рахунку та договору найму на своє імя.

Листом районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 12.07.2018 року позивачу відмовлено у переоформлені особового рахунку за вищезазначеною адресою, у звязку з тим, що у районної адміністрації міської ради не має правових підстав. Щодо зміни договору найму житлового приміщення, зазначено, що районною адміністрацією по Вознесенівському району Запорізької міської ради розглянуті документи на зміну договору найму на житло за адресою: АДРЕСА_7, та повідомлено, що документи відповідають вимогам чинного законодавства та надають позивачу право на зміну договору найму на житло за зазначеною адресою, та запропоновано позивачу звернутися до КП «Запоріжремсервіс».

За погодженням районної адміністрації, КП «Запоріжремсервіс» був змінений особовий рахунок на імя позивача.

Відповідно до розпорядження міського голови від 02.11.2016 року №543р «Про розгляд питань щодо зміни договору найму житлового приміщення в будинках та гуртожитках, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя» доручено районним адміністраціям розгляд питань щодо зміни договору найму житлового приміщення в будинках та гуртожитках, які належать до комунальної власності.

Статтею 18 Житлового кодексу України визначено, що управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №462 року від 28.08.2017 «Про укладення договорів найму житлових приміщень, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя» на КП «Наше місто» Запорізької міської ради покладено обовязок укладати договори найму житлових приміщень, що належать територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

10.08.2018 року районна адміністрація по Вознесенівському району ЗМР звернулась до КП «Наше місто» з листом яким ставить питання щодо зміни договору найму на імя ОСОБА_1

13.08.2018 року позивач звернулась до КП «Наше місто» з заявою щодо зміни договору найму за адресою АДРЕСА_8, на своє імя у відповідності зі ст. 106 ЖК УРСР.

Листом від 14.08.2018 року КП «Наше місто» повідомлено позивача про наступне, що згідно наданої копії особового рахунку позивач на теперішній час вже визнана відповідальним квартиронаймачем замість попереднього за адресою: АДРЕСА_7, тому у КП «Наше місто» відсутні законні підстави для вирішення питання по суті.

Однак, особовий рахунок це власний ідентифікатор за яким між основним квартиронаймачем та організацією що надає житлово-комунальні послуги проходить розрахунок, отже особовий рахунок не є підставою визнання особи основним квартиронаймачем.

Крім того, як зазначає районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району в листі від 16.08.2018 року, в чинному законодавстві відсутнє поняття «квартиронаймач», а також те, що оформлення особового рахунку на особу не є правовою підставою для права на приватизацію, оскільки остання здійснюється на умовах найму, відповідно до п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права, у випадку його порушення.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частинами 4, 5 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер (ст. 61 ЖК України).

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, судом встановлено, що ордер на спірну квартиру був виданий 16.07.1975 року на імя ОСОБА_2, ОСОБА_3, у звязку з їх смертю договір найму був переукладений на імя ОСОБА_4, який 04.07.2018 року знявся з реєстрації за вказаною адресою, а отже, втратив право користування зазначеною квартирою.

На теперішній час позивач є єдиною зареєстрованою особою за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 63 ЖК УPCP наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року №6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР).

Таким чином, ОСОБА_1 була вселена в займану квартиру як член сімї наймача, а саме як неповнолітня до своїх батьків, тому має право вимагати визнання себе наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення.

Аналізуючи вищевикладені доводи, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Наше місто», треті особи Районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради, Департамент з управління житлово комунальним господарством Запорізької міської ради про зобовязання вчити певні дії.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Наше місто», треті особи Районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради, Департамент з управління житлово комунальним господарством Запорізької міської ради про зобовязання вчити певні дії - задовольнити.

Зобовязати Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради змінити договір найму шляхом укладення договору найму на квартиру АДРЕСА_9 на імя ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 січня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Геєць