Ухвала

06 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 751/2172/19

провадження № 61-21333ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») у квітні 2019 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 732,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 16 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку з визначенням розміру процентної ставки та строків виконання зобов`язання за даним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, видавши відповідачу кредитну картку з відповідним лімітом. Відповідач свої обов`язки системно не виконував, у зв`язку з чим станом на 18 березня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 46 732,19 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2019 року, яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2013 року в сумі 3 204,63 грн та 131,73 грн судового збору.

Задовольняючи частково позов АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, вважав доведеною наявність заборгованості по кредитному договору до моменту несанкціонованого зняття коштів - 30 травня 2019 року, водночас, дійшов висновку що відсутні підстави для задоволення позову AT КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості по кредитному рахунку, що виникла у відповідача після несанкціонованого зняття кредитних коштів, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 дій чи бездіяльності, які могли б сприяти втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

АТ КБ «ПриватБанк» у листопаді 2019 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року у вищевказаній справі.

У своїй касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 46 732,19 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що зазначена справа має для нього виняткове значення, оскільки відповідач перешкоджає стабільній роботі банку та порушує майнові інтереси банку, є безпідставними, оскільки заявником не наведено логічного обґрунтування таким твердженням, а саме, яким чином заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 732,19 грн перешкоджає стабільній роботі позивача, який за інформацією Національного банку України станом на 2019 рік є одним з найуспішніших банків України.

Крім того касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» містить посилання на те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, проте заявник не обґрунтовує чому саме справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков