УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2019 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Якуша Н.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини на певний період часу, надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України, виготовлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2019 року до Київського районного суду м. Харкова звернувся позивач із позовом надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини у ряд закордонних країн на період не більше ніж на один місяць, надання дозволу на багаторазові вивезення дитини за межі України, виготовлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

11.12.2019 року справа надійшла в провадження судді, про що свідчить запис у контрольному журналі судових справ та інших матеріалів, переданих до розгляду судді.

Ознайомившись з зазначеним позовом, приходжу до наступного.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За загальним правилом про підсудність за ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України визначено перелік справ, підсудність яких може бути визначена за вибором позивача. До цього виключного переліку вказана категорія справи не відноситься.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харків від 11.12.2019 року, отриманої судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим на території Київського району м. Харкова не значиться.

З копії наданого до матеріалів справи паспорту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на тимчасово окупованій території України.

З огляду на вищенаведене позивач мала звернутися з даним позовом про визначення місця проживання дитини до суду за місцем проживання відповідача, тобто до місцевого загального суду Автономної Республіки Крим.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно положень ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За таких обставин, враховуючи, що позивачем порушені правила підсудності, оскільки позовну заяву подано до суду не за місцем проживання відповідача, вважаю за необхідне передати дану цивільну справу до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 258-261, 353, 354, 355, пп. 15.5, п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу № 953/24416/19, провадження № 2/953/3766/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини на певний період часу, надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України, виготовлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон без згоди батька передати до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Якуша