Провадження № 2/161/2687/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - Усаченко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.05.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 укладений кредитний договір б/н про надання кредиту на суму 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевим терміном повернення кредиту, встановлені строком дії картки.

Однак, відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Станом на 31.08.2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 112 грн. 61 коп.

Просить суд, стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість в розмірі 11 112 грн. 61 коп., а також понесені судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, на суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 4740 грн. 43 коп.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 553, 554, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України.

Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 укладений кредитний договір б/н про надання кредиту на суму 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевим терміном повернення кредиту, встановлені строком дії картки.

Однак, відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Станом на 31.08.2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 112 грн. 61 коп. (а.с. 5-6).

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_2 зазначив, що з 06 серпня 2014 року був призваний на військову службу по частковій мобілізації, службу проходив з 06 серпня 2014 року по 28 липня 2015 року. Під час проходження служби з 10 лютого 2015 року по 11 липня 2015 року брав безпосередню участю в антитерористичній операції, з 17.08.2015 року по 19 жовтня 2016 року повторно призваний на військову службу по частковій мобілізації. На даний час він знаходиться в першому резерві, що підтверджується відповідними записами у військовому квитку, витягом з наказу від 24 липня 2015 року (а.с. 66 68, 69).

З наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку (а.с. 106-109) вбачається, що з 15.06.2015 року позивачем було здійснено перерахунок по кредитному договору штрафів, відсотків як військовослужбовцю, дані перерахунки проводились позивачем до 13.07.2017 року, проте, з 31.07.2017 року банком було відновлено нарахування відсотків, штрафів, пені.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту: військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову підчас мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Отже, у даній справі на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Слід також врахувати, що відповідач визнав позов частково, а саме в сумі 4740 грн. 43 коп. заборгованість, яка утворилась згідно розрахунку банку станом на 31.08.2018 року, про яку зазначено банком у позовній заяві (а.с. 3).

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частинами 1, 2 ст. 182 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі.

Враховуючи принцип диспозитивності судового процесу та заяву відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 4740 грн. 43 коп. заборгованості, яка (згідно розрахунку, наданого банком) утворилась станом на 31.08.2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідач не погодився на сплату вказаних сум і такі вимоги не доведені належними та допустимими доказами, оскільки, як зазначалось вище, ОСОБА_2 з 06.08.2014 року зарахований на військову службу, а з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який на день подання позову не припинився. Вказане узгоджується також із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №327/353/16-ц.

Поряд з тим, згідно статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Відповідач є учасником антитерористичної операції, про що надав відповідні докази, а отже, учасником бойових дій.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Таким чином, відповідача слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 553, 554, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 в користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.05.2012 року в розмірі 4 740 (чотири тисячі сімсот сорок) грн. 43 коп.

Стягнути за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, в користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір в розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 02.12.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська