Справа № 283/2490/19
провадження №2/283/897/2019
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

03 грудня 2019 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ» Надра»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Малинська державна нотаріальна контора

про визнання іпотеки такою, що припинена,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

13.11.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 04.04.2008 року між нею та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого надано кредит у сумі 58233,12 доларів США, строком до 31.03.2028 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 04.04.2008 року між позивачем та ВАТ КБ «Надра» укладено договір іпотеки, за умовами якого вона передала в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 95,5 м-2 та земельну ділянку, площею 0,0656 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2011 року позов ВАТ КБ «Надра» задоволено, вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту в розмірі 64234,27 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 512878,55 грн., судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.01.2012 року рішення суду першої інстанції від 04.03.2011 року в частині стягнення заборгованості по кредитному договору було залишено без змін. Рішення суду виконане в повному обсязі, про що свідчить постанова старшого державного виконавця Малинського районного відділу серії ВП № 44050535 від 13 лютого 2018 року, в якій зазначено, що борг сплачено в повному обсязі згідно заяви стягувача. ОСОБА_1 просить суд визнати припиненою іпотеку від 04.04.2008 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо позовних вимог не заперечила.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що між сторонами 04.04.2008 року було укладено кредитний договір №04/04/2008/840-ЖР/02/73, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 58233,12 доларів США, строком до 31.03.2028 року (а.с.7-8).

З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, 04.04.2008 року між позивачем та ВАТ КБ «Надра» укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 95,5 м-2 та земельну ділянку, площею 0,0656 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

На вказане нерухоме майно Малинською державною нотаріальною конторою 04.04.2008 року зареєстровано обтяження у виді заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.11-12).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2011 року позов ВАТ КБ «Надра» задоволено, вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту в розмірі 64234,27 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 512878,55 грн., судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.01.2012 року рішення суду першої інстанції від 04.03.2011 року в частині стягнення заборгованості по кредитному договору було залишено без змін.

Відповідно до постанови Малинського РВ ДВС ГТ управління юстиції в Житомирській області від 13.02.2018 року, виконавче провадження №44050535 за виконавчим листом №2-1410/11 від 09.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредиту в розмірі 64234,27 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 512878,55 грн., закінчено, у зв`язку з погашення боргу в повному обсязі (а.с.21-22).

11.03.2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про зняття державної реєстрації іпотеки та заборони на нерухоме майно, однак її вимоги не задоволено.

Згідно рішення Малинського районного суду Житомирської області від 03.10.2019 року по справі №283/1223/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» про припинення дії державної реєстрації іпотеки та припинення дії державної реєстрації обтяження на житловий будинок та земельну ділянку, у задоволенні позовних вимог відмовлено у зв`язку з невірно обраним способом захисту порушених прав позивача. Разом з цим, в даному рішенні вказано, що представник ПАТ КБ «Надра» стверджує про наявність заборгованості ОСОБА_1 за кредитними зобов`язаннями, що становить 108578,72 дол. США, а відтак відсутні підстави щодо припинення обтяжень на нерухоме майно (а.с.24-26).

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п.8.4. кредитного договору №04/04/2008/840-ЖР/02/73, даний правочин набирає чинності з дня його укладення та діє до остаточного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань, а у відповідності до п. 6.3. статті 6 Договору іпотеки, він набуває чинності з моменту нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов`язання за кредитним договором.

Таким чином, договорами визначено терміни виконання зобов`язань, що у відповідності до ст.252, 530 ЦК України обумовленні настанням події - повним виконанням зобов`язань позичальником.

Разом з тим, іпотека згідно ч.5 ст.3, п.1 ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» №898-IV має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статею 593 ЦК України визначено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Враховуючи, що згідно заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2011 року, відповідач стягнув всю заборгованість за кредитним договором №04/04/2008/840-ЖР/02/73, а від так змінив термін дії кредитного договору, що був обумовлений повним виконанням зобов`язань позичальником.

Так, пунктом 91 Постанови Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В даному випадку, виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором підтверджено постановою про закінчення виконавчого провадження Малинського РВ ДВС ГТ управління юстиції в Житомирській області від 13.02.2018 року, що є чинною та не оскаржена сторонами виконавчого провадження. А тому, суд вважає, що відповідач залишив за собою лише право пред`явити вимогу до позивача з метою захисту прав та інтересів згідно ч.2 ст.625 ЦК України, що не обтяжені іпотекою.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, наявними письмовими доказами в повному обсязі підтверджено факт виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитними договором №04/04/2008/840-ЖР/02/73 від 04.04.2008 року, а від так обґрунтованість позиції позивача щодо припинення іпотеки, як додаткового зобов`язання.

Відповідачем не оскаржено постанову про закінчення виконавчого провадження, не подано розрахунку заборгованості, у разі її наявності, не надано відзиву з поясненнями, а також не надано жодного доказу на спростування чи заперечення вищевказаних обставин.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про те що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджуються наданими суду письмовими доказами, обраний спосіб захисту її права, відповідає змісту суб`єктивного права та характеру його порушення, а позовні вимоги ґрунтуються на положеннях закону, якими урегульовано спірні правовідносини, та умовах договору, укладеному між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору, сплачена при поданні позовної заяви.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 272,273, 280,284,289 ЦПК України, ст. 526, 527,593 ЦК України, ч.5 ст.3, п.1 ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати іпотеку:

-житлового будинку, з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 95,5 кв.м.;

-земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1 , площею 656 кв.м., з кадастровим номером :01:005:0252,

за договором від 04 квітня 2008 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 - припиненою.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», , що знаходиться в м. Києві по вул. Січових Стрільців, 15

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір по справі в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя