КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1035/19
Провадження № 2-з/520/416/19
УХВАЛА

25.03.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

при секретарі - Шевчук В.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження м. Одесі заяву представника позивача - адвоката Чебаненко Ольги Андріївни про забезпечення позову по справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій, з посиланням ст.ст. 60, 61, 70, 72 СК України, просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя наступним чином: визнати за нею - ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири, загальною площею 66,5кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2019рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

21.03.2019 року від представника позивача - адвоката Чебаненко Ольги Андріївни надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд накласти арешт на квартиру, загальною площею 66,5кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити суб`єктам реєстраційної діяльності здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на ім`я будь-яких осіб на квартиру загальною площею 66,5кв.м., за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування наданої заяви представник позивача посилається на те, що відповідач своїми діями може обмежити права позивача щодо здійснення права власності на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом передачі окремих речових прав на предмет спору третім особам, крім того, може здійснити відчуження квартири, оскільки на даний час відповідач є титульним власником вказаної квартири, що значно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог щодо визнання за позивачем - ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину спірної квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 09 квітня 2001 року за НОМЕР_1, належить квартира АДРЕСА_1

У наданій позовній заяві позивач просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя наступним чином: визнати за нею - ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири, загальною площею 66,5кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження права володіння та користування нею, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є, зокрема, поділ та визнання права власності на Ѕ частину квартири № АДРЕСА_1 суд вважає вимоги представника позивача - адвокатаЧебаненко Ольги Андріївни1 про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом в цій частині заяви представника позивача.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача у задоволенні його заяви в частині заборони суб`єктам реєстраційної діяльності здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на ім`я будь-яких осіб на квартиру загальною площею 66,5кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки накладення арешту на спірну квартиру вже передбачає заборону вчиняти будь-які дії, пов`язані з державою реєстрацією прав (в тому числі, але не виключно, щодо зміни власника, адреси) відносно цієї квартири.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Чебаненко Ольги Андріївни про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,5 кв.м.

В решті вимог заяви - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Петренко В. С.