№ 610/3330/19
№ 4-с/610/2/2019
м. Балаклія 04.12.2019 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: Стригуненко В.М.,
секретаря: Паточка А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області: Єрмак Ганна Валеріївна, боржник: ОСОБА_2 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Відокремлений підрозділ «Вагонне депо Основа» Державного підприємства «Південна залізниця», про визнання дій неправомірними, скасування вимоги та зобов`язання вчинити певні дії,
Стягувач ОСОБА_1 просить:
1)визнати неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрмак Ганни Валеріївни щодо зміни порядку перерахувань аліментів на її дитину з боржника ОСОБА_2 на підставі складеної незаконної вимоги державного виконавця від 11.03.2019р.;
2)скасувати вимогу від 11.03.2019р. вих. № 20841942 державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрмак Ганни Валеріївни, як незаконну, невідповідну чинному законодавству України;
3)відновити попередній законний порядок перерахувань коштів моїх аліментів з бухгалтерії ВП Вагонне депо Основа» ДП «Південна Залізниця» безпосередньо на її розрахунковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» за її заявою від 03.07.2019р.;
4)притягнути до відповідальності державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрмак Г.В. за порушення норм чинного законодавства України.
Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 20841942 з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 З серпня 2010р. у неї був чітко визначений законний порядок перерахування коштів, це її особиста заява, подана до бухгалтерії підприємства разом в виконавчим листом Балаклійського суду та постанова державного виконавця про перерахування коштів на її ім`я на Главпоштамп м. Балаклія, що й саме виконувалось до серпня 2018р., гроші вона отримувала у поштовому відділенні. Надалі з 03.08.2018р. до травня 2019р. аліменти від підприємства боржника вона отримувала на її банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» на підставі поданої її особистої заяви від 16.07.2018р., листа реквізитів банку та відповідно до вимог ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто знову за її заявою був чітко визначений порядок перерахувань згідно закону. Однак державний виконавець 11.03.2019р. винесла вимогу про зміну порядку стягнення грошових коштів, яку направила до ВП Вагонне депо «Основа», хоча не мала права цього робити, ця вимога до підприємства є незаконною, її копію вона не отримувала. Крім того, державним виконавцем також було порушено строки перерахувань коштів відповідно до ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» на 14 днів, 5 днів та 2 дні. З приводу цього нею подавалися численні скарги до органів ДВС, результати розгляду яких її не задовільнили, а на останні зовсім не було надано відповіді. Зазначила, що в Єдиному Державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні зареєстровані виконавчі документи про зміну порядку перерахувань її грошових коштів. До того ж, нові норми закону, а саме ст. ст. 47, 69 ЗУ «Про виконавче провадження», які набрали чинності 28.08.2018р., не можуть застосовуватись для зміни законного порядку перерахування, який був встановлений ще в серпні 2010р.
Заявник просила розглянути скаргу за її відсутності, вимоги скарги підтримала (а.с. 131).
Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрмак Г.В. та боржник ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток та матеріалів скарги, але в судове засідання не з`явилися, письмових пояснень або заперечень не надали (а.с. 85, 90).
Представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» в судове засідання не з`явився, просив розглянути скаргу за їхньої відсутності, направив до суду пояснення, в яких вказав, що на підставі вимоги державного виконавця Єрмак Г.В. від 11.03.2019р., яка є обов`язковою, кошти боржника перераховувались на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, а на підставі вимоги вищевказаного державного виконавця від 23.07.2019р. грошові кошти перераховуються безпосередньо на розрахунковий рахунок стягувача, аліменти заявник не переставала отримувати. Просили відмовити у задоволенні скарги (а.с. 93, 94).
Представник Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, просив розглянути скаргу за його відсутності, направив до суду пояснення, в яких вказав, що Головним територіальним управлінням юстиції належать виключно повноваження по організаційній роботі та матеріально-технічному забезпеченню структурних підрозділів, тому вони ніяким чином не можуть вплинути на поновлення нібито порушених прав заявника. До того ж дії державного виконавця цілком відповідали вимогам та приписам чинного законодавства, яке діяло на момент складання оскаржуваної постанови, крім того борг по аліментам відсутній. Зазначив, що притягнення до будь-якої відповідальності державного виконавця у даному випадку, навіть при скасуванні постанови державного виконавця, чинним законодавством не передбачено, а до дисциплінарної відповідальності його може притягнути лише орган, де він працює. Просив відмовити в задоволенні скарги (а.с. 118-124).
Представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, просив розглянути скаргу за його відсутності, направив до суду відзив, в якому вказав, що 06.08.2010р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . було звернуто стягнення на заробітну плату боржника на направлено до бухгалтерії Вагонне депо «Основа», яка надавала звіти щодо здійснення відрахувань із заробітної плати боржника. 11.03.2019р. державним виконавцем направлено лист до бухгалтерії ВП Вагонне депо «Основа» про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби відрахованих із заробітної плати боржника. Станом на 01.04.2019р. заборгованість по аліментам відсутня. 16.05.2019р., 11.06.2019р. та 08.07.2019р. відповідно до ст.ст. 45, 46 ЗУ «Про виконавче провадження» грошові кошти, стягнуті з боржника, перераховувались на користь стягувача. Зазначив, що державний виконавець здійснював заходи примусового виконання рішення у спосіб і порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом, тому просив відмовити у задоволенні скарги (а.с. 111, 112).
Їхнє неприбуття у судове засідання відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги. Тому суд вирішив можливим розглянути скаргу за їхньої відсутності, на підставі заявлених вимог та наданих доказів.
Державним виконавцем матеріали виконавчого провадження для розгляду скарги до судового засідання 04.12.2019р. надано не було, не зважаючи на те, що їй було запропоновано їх надати до судового засідання.
Натомість такі матеріали разом з відзивом на скаргу від головного державного виконавця Єрмак Г.В. надійшли до суду лише 05.12.2019р., тобто наступного дня, вже після розгляду скарги по суті та винесення резолютивної частини рішення.
Суд не бере їх до уваги для обґрунтування рішення під час складання повного його тексту, оскільки рішення по суті було прийнято за відсутності таких матеріалів.
Стягувачем інші матеріали виконавчого провадження на обґрунтування скарги також не надано, клопотання про їх витребування судом у якості доказів також не подано.
Тому скарга розглядається на підставі наявних у справі доказів.
Як убачається з копії виконавчого листа по справі № 2-2534/10 від 22.07.2010р. за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 29.06.2010р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.06.2010р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).
06.08.2010 року було відкрито виконавче провадження № 20841942 з виконання даного рішення за заявою стягувача ОСОБА_1 та запропоновано боржнику добровільно виконати його (а.с. 11, 12).
У встановлений строк рішення боржником самостійно не виконано, тому державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) відрахування із заробітної плати (заробітку) чи стипендії громадян проводить адміністрація підприємств, установ і організацій на підставі надісланих їм державним виконавцем виконавчих документів.
З інформації про виконавче провадження вбачається, що 06.09.2010р. було передано виконавчий документ на виконання до підприємства, установи, організації. 30.05.2011р. за постановою державним виконавцем було визначено, що стягнуті грошові кошти з боржника, який працює майстром ПТЗ станція Шебелинка Південна залізниця вагонне депо «Основа», надсилати (видавати) стягувачу із зазначенням розміру заробітку боржника розміру суми стягнень та за який період стягнені кошти на ім`я та адресу стягувача, вказану в постанові Главпоштамп м. Балаклія Харківської області на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 15-21).
11.03.2019р. державним виконавцем Єрмак Г.В. ВП «Вагонне депо Основа» ДП «Південна залізниця» було направлено вимогу державного виконавця в порядку ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» про необхідність на підставі ст. 69 ЗУ «Про виконавче провадження» перераховувати кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, щомісяця надсилати виконавцю звіт про здійснення відрахування та виплати (а.с. 13, 14).
Стягувач вказала, що вказану вимогу державний виконавець їй не надсилала, натомість її копія їй була надана АТ «Укрзалізниця» за її зверненням.
З приводу зміни порядку стягнення аліментів ОСОБА_1 на дії державного виконавця подавалися скарги 15.05.2019р. до ГТУЮ у Харківській області, УДВС ГТУЮ у Харківській області, Міжрайонного ВДВС о Основ`янському та Слобідському районах м. Харків, які було розглянуто вказаними органами та надано відповіді скаржнику.
11.06.2019р. ОСОБА_1 знову подавалися скарги до вищевказаних органів, які було розглянуто ГТУЮ у Харківській області.
03.07.2019р. ОСОБА_1 знову подала скарги до вищевказаних органів на дії державних виконавців, однак, як вказує стягувач у своїй скарзі, станом на 01.08.2019р. відповіді від вищевказаних установ вона не отримала, тому звернулася до суду за захистом своїх прав.
З заявлених вимог ОСОБА_1 вбачається, що вона оскаржує дії державного виконавця щодо винесення вимоги від 11.03.2019р., яку просить скасувати, та щодо зміни порядку стягнення аліментів, який просить змінити на попередній.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про виконавче провадження» органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.
Частиною 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.
Згідно з ч. 1 ст. 69 ЗУ «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти па відповіднийрахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснення відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
Відповідно до п. 7 розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що якщо боржник працює у фізичної особи або фізичної особи - підприємця, у якого немає бухгалтера та рахунку в банку, утримані кошти із заробітку боржника перераховуються на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця безпосередньо цими особами.
За правилом до п. 1, п. 2 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачу, у тому числі в іноземній валюті. Не допускаються видача та переказ стягнутих виконавцем сум стягування без зарахування на депозитний рахунок.
Відтак, посилання стягувача ОСОБА_1 на те, що вимога державного виконавця щодо зміни порядку стягнення аліментів, який вже бувчітко визначений з серпня 2010р., а потім з 03.08.2018р., є незаконною, а грошові кошти в рахунок аліментів безпідставно пересилаються спочатку на депозитний рахунок ВДВС, що займає більший час, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки під час примусового виконання рішення законом на даний час визначений такий порядок стягнення з боржників коштів та їх виплати стягувачам.
ОСОБА_1 бажає, щоб аліменти надходити їй безпосередньо від роботодавця боржникана її банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк».
Однак, при примусовому виконанні рішення суду щодо стягнення аліментів на її користь чинним законодавством передбачений інший порядок стягнення коштів.
При цьому, вона не позбавлена можливості, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» подати письмову заяву до ВДВС про повернення їй виконавчого документа та, відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного закону, самостійно надіслати безпосередньо підприємству, яке виплачує боржнику відповідно заробітну плату, виконавчий лист з заявою, в якій вказати реквізити банківського рахунка, на який слід перераховувати кошти, та прізвище, ім'я, по батькові стягувача, реквізити документа, що посвідчує її особу.
Згідно з ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, зазначені у частині першій цієї статті, за заявою стягувача зобов'язані здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у розмірі, визначеному виконавчим документом, з урахуванням положень статті 70 цього Закону.
Суд звертає увагу на те, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не означає закриття виконавчого провадження та не тягне наслідків неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу ДВС за виконанням судового рішення.
У своїх поясненнях АТ «Українська залізниця» зазначило, що за вимогою державного виконавця від 23.07.2019р. грошові кошти перераховуються безпосередньо на розрахунковий рахунок стягувача, однак на підтвердження цього не надало суду таку вимогу, тому до цієї інформації, яка не була підтверджена, суд ставиться критично.
В своїй скарзі заявник також зазначила про порушення строків перерахування аліментів в зв`язку зі зміною порядку їх стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.
В розділі X Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено:
При надходженні коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби чи рахунок авансового внеску відповідальна особа органу державної виконавчої служби повинна невідкладно повідомити начальника органу державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис «ознайомлений», підпис та дату ознайомлення.
Після цього відповідальна особа органу державної виконавчої служби невідкладно повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис.
У разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов`язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача).
У разі наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець невідкладно після ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (додатки 6, 7) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні.
Підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється відповідальною особою органу державної виконавчої служби невідкладно після отримання розпорядження державного виконавця.
Перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних доручень.
Копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.
З виписки з банківського рахунку стягувача вбачається, що після зміни порядку стягнення аліментів безготівкове зарахування на її рахунок було здійснено 21.05.2019р. у сумі 2296,48грн., 12.06.2019р. у сумі 2342,29грн., 09.07.2019р. у сумі 2448,61грн. (а.с. 60).
При цьому, з відповідей на скарги та відзиву УДВС ГТУЮ у Харківській області вбачається, що 06.05.2019р. на рахунок з обліку депозитних сум відділу надійшли грошові кошти на користь стягувача у розмірі 2296,48грн., та цього ж дня на адресу ОСОБА_1 направлено лист щодо надання реквізитів для перерахування стягнутих коштів. 16.05.2019р. на електронну адресу відділу надійшли реквізити ОСОБА_1 для перерахування стягнутих коштів з боржника та цього ж дня грошові кошти перераховані на користь стягувача. Також 11.06.2019р. було перераховано грошові кошти у сумі 2342,29грн. на користь стягувача та 08.07.2019р. у сумі 2448,61грн. (а.с. 39-46, 111, 112).
Матеріали виконавчого провадження суду надано не було, клопотання про їх витребування стягувачем в обґрунтування та підтвердження своїх доводів не заявлялось, самостійно нею їх суду надано не було.
Тому, суд позбавлений можливості перевірити цю інформацію, а відтак встановити, чи було дотримано державним виконавцем строк перерахування стягнутих з боржника аліментів стягувачу, оскільки розпорядження, які невідкладно після ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує державний виконавець, та якими визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу із зазначенням дати, суду надано не було.
На підставі вищевикладеного можливо зробити висновок, що державний виконавець правильно та у визначені строки перераховує аліменти стягувачу, протилежного заявником не доведено.
Більш того, суд зазначає, що ОСОБА_1 не оскаржує ці дії державного виконавця, так само як і бездіяльність державного виконавця щодо не надіслання їй матеріалів виконавчого провадження, зокрема вимоги від 11.03.2019р., та не реєстрації в Єдиному Державному реєстрі виконавчих проваджень виконавчих документів, постановлених державним виконавцем про зміну порядку перерахування її грошових коштів, а лише зазначає про наявність таких порушень в своїй скарзі.
Тому суд не досліджує їх на предмет правомірності, оскільки розглядає скаргу лише в межах заявлених вимог та наданих доказів, тим більш суд позбавлений можливості це зробити за відсутності матеріалів виконавчого провадження.
Відтак з наданих суду матеріалів можливо зробити висновок, що державний виконавець не допустив жодних порушень закону при здійсненні порядку та строків виплат з депозитного рахунку, як і не було встановлено порушень закону у тому, що грошові кошти, призначені для виплати аліментів, перераховувалися на депозитний рахунок ВДВС.
Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Вимога заявника про притягнення до відповідальності державного виконавця за порушення норм чинного законодавства України за результатами розгляду її скарги задоволенню не підлягає, оскільки вона перебуває по за межами повноважень суду, не передбачена ст. 451 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що оскаржувані дії державного виконавця повністю відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження», оскаржуване рішення, а саме вимогу державного виконавця, було прийнято відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України,
п о с т а н о в и в:
Повністю відмовити в задоволенні скарги.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днівз дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.М. Стригуненко