Справа № 301/341/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2019 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2019 року ОСОБА_1звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Посилається на те, що у його власності знаходиться житловий будинок за адресою: с. Лисичево, буд № 477 Іршавського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Лисичівської сільської ради 26.08.2011 p. на підставі рішення виконкому Лисичівської сільської ради №52 від 26.08.2011 р.

Позивач проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 та внуком ОСОБА_4.

Відповідачка ОСОБА_2 його падчерка, яка раніше також проживала разом з ними, але з 2011 року покинула будинок і залишила свого сина.

15 січня 2013 року рішенням Іршавського районного суду (справа №301/55/13-ц) відповідачку було позбавлено батьківських право по відношенню до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, його внука, який весь час проживає разом із ним.

Відповідачка добровільно залишила будинок, будь-які поважні причини, які б перешкоджали їй до цього часу проживати в будинку, відсутні. Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 зареєстрована у будинку, вона фактично жодної участі по утриманню житла не приймає, комунальні платежі не сплачує. Її формальна реєстрація в помешканні перешкоджає позивачу оформити субсидію на житлово-комунальні послуги та чинить перепони вільно розпоряджатися належним йому майном.

Просить суд прийняти рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: с. Лисичево, буд. 477 Іршавського району Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_1в судове засідання не зявився, а подав заяву (а. с. 27), якою позов підтримав, просив його задовольнити з мотивів, наведених у ньому, а справу розглянути в його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 19, 22, 24), причини неявки суду не повідомила. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що у власності позивача знаходиться житловий будинок за адресою: с. Лисичево, буд. № 477 Іршавського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Лисичівської сільської ради 26.08.2011 p. на підставі рішення виконкому Лисичівської сільської ради №52 від 26.08.2011 р. (а. с. 11).

Позивач проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 та внуком ОСОБА_4, що стверджується довідкою виконавчого комітету Лисичівської сільської ради Іршавського району № 90 від 08.02.2019 року (а. с. 9).

Відповідачка ОСОБА_2 його падчерка, яка раніше також проживала разом з ними, але з 2011 року покинула будинок і залишила свого сина, що стверджується актом обстеження Лисичівської сільської ради Іршавського району № 02-06/39 від 08.02.2019 року (а. с. 10).

15 січня 2013 року рішенням Іршавського районного суду (справа №301/55/13-ц) відповідачку було позбавлено батьківських право по відношенню до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12-13).

Відповідачка добровільно залишила будинок, будь-які поважні причини, які б перешкоджали їй до цього часу проживати в будинку, відсутні. Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 зареєстрована у будинку, вона фактично жодної участі по утриманню житла не приймає, комунальні платежі не сплачує. Її формальна реєстрація в помешканні перешкоджає позивачу оформити субсидію на житлово-комунальні послуги та чинить перепони вільно розпоряджатися належним йому майном.В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка не проживає в будинку більше шести місяців, суд приходить до висновку, що її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст. 64, 71 та 72 ЖК України, ст. 391 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим будинком з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Лисичево, буд. 477 Іршавського району Закарпатської області.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів » № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар