Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

місто Київ

справа № 754/8990/16-ц

провадження № 61-22336св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Орган самоорганізації населення у місті Києві «Комітет мікрорайону «Биківня»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Органу самоорганізації населення у місті Києві «Комітет мікрорайону «Биківня» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року у складі судді Лісовської О. В. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 14 березня 2017 року у складі колегії суддів: Крижанівської Г. В., Шебуєвої В. А., Оніщука М. І.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Органу самоорганізації населення у місті Києві «Комітет мікрорайону «Биківня» (далі - ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня», Комітет), в якому просив визнати конференцію представників жителів за місцем проживання щодо переобрання членів Комітету від 31 травня 2016 року нелегітимною (неправомочною) та такою, що не відбулася; визнати недійсними рішення, що були прийняті на конференції представників жителів, та оформлені протоколом № 31-05 конференції представників жителів за місцем проживання щодо переобрання членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня», а саме: рішення про відкликання (звільнення з посади) керівника Комітету; рішення про відкликання (звільнення з посади) секретаря ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня»; рішення про відкликання заступника керівника, відкликання інших членів Комітету; рішення про затвердження складу ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» у кількості 19 осіб, з яких призначено нового керівника - ОСОБА_3, заступника керівника ОСОБА_4, секретаря ОСОБА_5., та інших членів; скасувати державну реєстрацію зміни (призначення) керівника Комітету ОСОБА_3, здійсненого на підставі протоколу № 31-05 конференції представників жителів за місцем проживання щодо переобрання членів Комітету від 31 травня 2016 року; поновити ОСОБА_2 на посаді керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 червня 2016 року до дня поновлення на роботі.

Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що 18 жовтня 2011 року ОСОБА_2 обрано на посаду керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня». 16 червня 2014 року його переобрано на зазначену посаду строком на п'ять років. 31 травня 2016 року проведено конференцію представників жителів щодо переобрання членів Комітету, де було прийнято рішення про відкликання керівника ОСОБА_2, заступника керівника, секретаря та інших членів органу самоорганізації населення. Затверджено новий склад Комітету у кількості 19 осіб, призначено нового керівника, заступника керівника, секретаря та інших членів органу самоорганізації населення. Позивач зазначав, що конференція є нелегітимною, а рішення, прийняті на ній, незаконними та такими, що ухвалені з порушенням вимог законодавства.

Стислий виклад заперечень відповідача

ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня»позов не визнав, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року позов задоволено частково. Визнано конференцію представників жителів за місцем проживання щодо переобрання членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» від 31 травня 2016 року нелегітимною (неправомочною) та такою, що не відбулася. Визнано недійсними рішення, що були прийняті 31 травня 2016 року на конференції представників жителів та оформлені протоколом № 31-05 щодо переобрання членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня», а саме: рішення про відкликання (звільнення з посади) керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня»; рішення про відкликання (звільнення з посади) секретаря ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня»; рішення про відкликання заступника керівника, відкликання інших членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня»; рішення про затвердження складу ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня», у кількості 19 осіб, призначення нового керівника - ОСОБА_3, заступника керівника ОСОБА_4, секретаря ОСОБА_5. та інших членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня». Скасовано державну реєстрацію зміни (призначення) керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» ОСОБА_3, здійсненого на підставі протоколу № 31-05 конференції представників жителів за місцем проживання щодо переобрання членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» від 31 травня 2016 року. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що згідно з протоколом № 31-05 на конференції 31 травня 2016 року присутні 42 особи делегати, 5 з яких представляли інтереси 110 жителів мікрорайону «Биківня», 37 з них це делегати, які представляли інтереси 1421 жителя мікрорайону «Биківня». Встановивши, що на конференції представлено інтереси лише 924 осіб, а для досягнення кворуму не вистачило ще представників як мінімум від 175 жителів, суд першої інстанції дійшов висновку про нелегітимність конференції, що відбулася 31 травня 2016 року та про протиправність прийнятих на ній рішень. Відмовляючи у задоволенні позову в частині поновлення позивача на роботі, суд зазначив, що у нього відсутні повноваження щодо поновлення позивача на посаді керівника Комітету, оскільки це питання відноситься до повноважень конференції жителів за місцем проживання, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 у цій частині задоволенню не підлягають.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» про скасування державної реєстрації зміни (призначення) керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» ОСОБА_3, здійсненого на підставі протоколу № 31-05 конференції представників жителів за місцем проживання щодо переобрання членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» від 31 травня 2016 року скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» про скасування державної реєстрації зміни (призначення) керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» ОСОБА_3, здійсненого на підставі протоколу № 31-05 конференції представників жителів за місцем проживання щодо переобрання членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» від 31 травня 2016 року. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції частково погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що при проведенні конференції не дотримані вимоги законодавства, оскільки на ній не були присутні мешканці, а брали участь певні делегати без наявності підтвердження їх повноважень та за відсутності кворуму для проведення зборів. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» про скасування державної реєстрації зміни (призначення) керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» ОСОБА_3, здійсненого на підставі протоколу № 31-05 конференції представників жителів за місцем проживання щодо переобрання членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» від 31 травня 2016 року. Суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки суд не може підмінити у своєму рішенні сукупність рішень державних органів, до компетенції яких законодавчо віднесено вирішення цього питання, позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації зміни (призначення) керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» не підлягають задоволенню.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» просило рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заявник зазначає, що висновок судів про недостатню кількість делегатів для кворуму є безпідставним та ґрунтується на підрахунку, який на власний розсуд зробив позивач. На конференції були присутні делегати від 1 531 жителів, що становить більше 2/3 жителів відповідної території, які мають право голосу, отже відповідно до положень частини першої статті 8 Закону України «Про органи самоорганізації населення» конференція є легітимною. Крім того, позивач не проживає на території мікрорайону та відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про органи самоорганізації населення» не міг продовжувати бути керівником ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня». Доводи позивача щодо одночасного представництва кількома делегатами одних і тих же жителів не відповідають дійсності та не доведені належними доказами. Зазначив про помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності повноважень у новообраних делегатів та відсутності правових підстав для проведення конференції.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, оскільки доводи скарги є необґрунтованими та недоведеними.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДАХ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, ухвалою від 25 вересня 2017 року справу призначено до розгляду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у травні 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають до застосування правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України 2004 року, відповідно до яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 18 жовтня 2011 року ОСОБА_2 обрано на посаду керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня».

16 червня 2014 року ОСОБА_2 переобрано на посаду керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня». Результати голосування підтверджуються протоколом конференції жителів за місцем проживання про переобрання членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня».

На конференції прийнято рішення, згідно з яким особи, які займають посади керівника та секретаря, працюють на постійній основі з окладом згідно зі штатним розписом.

Згідно з рішенням, прийнятим за результатами голосування на конференції ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» 16 червня 2014 року, внесені зміни до Положення про ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня», затвердженого протоколом Конференції жителів за місцем проживання від 04 листопада 2003 року № 2, зареєстрованого Київською міською державною адміністрацією 23 січня 2004 року, за реєстраційним номером 24. Внесено зміни до розділу № 7 «Термін повноважень ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» та викладено його в такій редакції: «ОСН «Комітету мікрорайону «Биківня» обирається терміном на 5 років».

Також 31 травня 2016 року проведено Конференцію представників жителів мікрорайону «Биківня».

Згідно з протоколом від 31 травня 2016 року № 31-05 на конференції представників жителів за місцем проживання щодо переобрання членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» прийнято такі рішення: про відкликання (звільнення з посади) керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» ОСОБА_2; про відкликання (звільнення з посади) секретаря ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» ОСОБА_6; про відкликання заступника керівника ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» ОСОБА_7; про відкликання інших членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12; про затвердження складу ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня» у кількості 19 осіб, з яких призначено нового керівника - ОСОБА_3, заступника керівника ОСОБА_4, секретаря ОСОБА_5., та інших членів ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня».

Згідно з протоколом № 31-05 на конференції 31 травня 2016 року присутні 42 особи - делегати, 5 з яких представляли інтереси 110 жителів мікрорайону «Биківня», 37 з них - це делегати, які представляли інтереси 1 421 жителя мікрорайону «Биківня».

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи самоорганізації населення - це представницькі органи, що створюються частиною жителів, які тимчасово або постійно проживають на відповідній території в межах села, селища, міста та, відповідно до частини першої статті 5 цього ж Закону, входять до системи місцевого самоврядування, а отже на діяльність органу самоорганізації населення поширюються принципи, права та гарантії, визначені цим Законом.

За правилом статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється зокрема на принципах: народовладдя, законності, гласності, колегіальності, поєднання місцевих і державних інтересів, виборності. Відповідні принципи задекларовані і в статті 5 Закону України «Про органи самоорганізації населення».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про органи самоорганізації населення» органи самоорганізації населення - це представницькі органи, що створюються жителями, які на законних підставах проживають на території села, селища, міста або їх частин, для вирішення завдань, передбачених цим Законом.

Згідно із частинами другою, третьою статті 4 Закону України «Про органи самоорганізації населення» орган самоорганізації населення є однією з форм участі членів територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах у вирішенні окремих питань місцевого значення. Органами самоорганізації населення є будинкові, вуличні, квартальні комітети, комітети мікрорайонів, комітети районів у містах, сільські, селищні комітети.

За правилом частини першої статті 6 Закону України «Про органи самоорганізації населення» обирати та бути обраними до органу самоорганізації населення в порядку, визначеному цим Законом, можуть жителі, які на законних підставах проживають на відповідній території.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про органи самоорганізації населення» орган самоорганізації населення обирається зборами (конференцією) жителів за місцем проживання на основі загального, рівного виборчого права шляхом таємного голосування жителів, які на законних підставах проживають на відповідній території. Право голосу на виборах мають жителі, які досягли на день їх проведення вісімнадцяти років. Не мають права голосу жителі, яких визнано судом недієздатними. Загальний склад органу самоорганізації населення визначається зборами (конференцією) жителів за місцем проживання. Організація проведення зборів (конференції) жителів за місцем проживання, як правило, покладається на виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради. Орган самоорганізації населення обирається у складі керівника, заступника (заступників) керівника, секретаря, інших членів. Обраними до складу органу самоорганізації населення вважаються особи, які одержали більше половини голосів учасників зборів (конференції) жителів за місцем проживання. Члени органу самоорганізації населення можуть бути достроково відкликані за рішенням зборів (конференції) жителів за місцем проживання, що утворили даний орган. Переобрання органу самоорганізації населення, відкликання, обрання окремих його членів замість вибулих чи зміна кількісного складу органу самоорганізації населення здійснюється зборами (конференцією) жителів за місцем проживання в порядку, встановленому цією статтею.

В оцінці доводів касаційної скарги Верховний Суд врахував, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що під час проведення зборів (конференції) жителів зазначені вимоги Закону не були дотримані, оскільки на ній не були присутні мешканці, а були присутні окремі делегати без наявності підтвердження їх повноважень та за відсутності кворуму для проведення зборів.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач не проживає на території мікрорайону та відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про органи самоорганізації населення» не міг продовжувати бути керівником ОСН «Комітет мікрорайону «Биківня», Верховний Суд визнає необґрунтованими, оскільки зазначене стосується перегляду оскаржуваних рішень відповідача по суті, проте судами першої та апеляційної інстанцій їх визнано недійсними з підстав недотримання встановленої законом процедури проведення конференції без оцінки правомірності змісту прийнятих рішень. Відповідно, Верховним Судом така оцінка рішень на підставі власного дослідження доказів здійснена бути не може в силу процесуальних обмежень повноважень суду касаційної інстанції.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, повторюють доводи апеляційної скарги, яким надана належна правова оцінка судом апеляційної інстанції, а також зводяться до переоцінки зібраних у справі доказів, що виходить за встановлені статтею 400 ЦПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Передбачених частиною третьою статті 400 ЦПК України підстав для виходу за межі доводів та вимог касаційної скарги Верховним Судом не встановлено.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій розглянули спір з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, тому оскаржувані рішення підлягають залишенню без змін.

Касаційна скарга не містить доводів у частині висновків про відмову у позові, з огляду на що у наведеній частині судові рішення не переглядались.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 389, 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Органу самоорганізації населення у місті Києві «Комітет мікрорайону «Биківня» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року у нескасованій частині та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. А. Стрільчук

Судді В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

О. В. Ступак