Справа № 710/1334/19
Провадження № 2/710/555/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання - Бараненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

15.10.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі Біржевої угоди (договору) купівлі - продажу квартири від 05.12.2001 за № 396/01 виданого Шполянською товарною біржею.

Позов мотивує тим, що позивач починаючи із 21.01.2002 постійно проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , (надалі - квартира). Власником квартири на підставі Біржевої угоди (договору) купівлі-продажу квартири від 05.12.2001 за № 396/01 зареєстрованою Шполянською товарною біржою є ОСОБА_2 . Позивач вселилася до даної квартири, як член сім`ї власника цього нерухомого майна, оскільки на той час перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 . 22.10.2002 шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу з ОСОБА_2 дітей не було, однак після розірвання шлюбу за спільною домовленістю сторін, позивач і надалі залишилася проживати в квартирі, оскільки іншого житла не мала. З 22.02.2003 по 10.06.2008 позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . 08.10.2004 власник квартири ОСОБА_2 попав в автокатастрофу та загинув у віці 36 років. Після смерті ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявами на прийняття спадщини. Водночас спадкоємців, які б постійно проживали та були зареєстровані із ОСОБА_2 до дня його смерті відсутні. Після смерті ОСОБА_2 позивач проживає у квартирі уже 15 років, а саме починаючи із 08.10.2004 по сьогоднішній день. Добросовісно і безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, веде господарство, доглядає за квартирою та утримує її, робить в ній поточні та капітальні ремонти, сплачую комунальні послуги. Оскільки в позивача відсутні будь-які інші підстави визначені чинним законодавством Украйни для набуття права власності на це нерухоме майно, окрім як визнання права власності за набувальною давністю за рішенням суду, тому позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.10.2019 було відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує повністю та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився подав письмову заяву в якій просив розглядати справу без участі відповідача та його представника, вказавши що проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 3266 від 13.09.2019, ОСОБА_1 починаючи з 21 січня 2002 року та до цього часу зареєстрована і проживає в квартирі АДРЕСА_3 , відкрито володіє та утримує вказану квартиру. (а.с.8).

За даними біржевої угоди від 05 грудня 2001 року укладеною між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 зареєстрованої в реєстрі обліку біржевих угод під № 396/01, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а гр. ОСОБА_2 купив квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Згідно п.5 даної угоди, продаж квартири відбувається за 7100,00 грн., (сім тисяч сто гривень ) які покупець сплатив продавцеві в повному обсязі до підписання цього договору. Згідно п.6 цієї угоди, покупець ОСОБА_2 набуває право власності на житловий будинок з дня засвідчення (реєстрації) договору Шполянською товарною біржою та після повного розрахунку з продавцями. Пунктом 12 цієї угоди передбачено, що відповідно до Цивільного кодексу України договір підлягає обов`язковій реєстрації в Шполянській дільниці БТІ Черкаської області. Будинковолодіння АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_2 , Шполянським відділком Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації Управління житлово - комунального господарства господарства Черкаської обласної державної адміністрації Державного Комунального підприємства, та записано в реєстрову книгу за № П-1 реєстровий 21, інвентаризаційна справа №21 від 15.12.2001 року. (а.с.9).

Відповідно до довідки № 345 від 02.10.2019, виданої комунальним підприємством Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації Шполянський відділок, станом на 01.01.2013 квартира АДРЕСА_2 , зареєстровано у Шполянському виробничому відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», за ОСОБА_2 . Документи, що підтверджують право власності - Біржова угода (договір) купівлі - продажу, виданий Шполянською товарною біржею 05.12.2001 року № 396/01. (а.с.10).

Згідно технічного паспорту №21 на квартиру, що знаходиться у власності громадянина ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , виготовленим Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації, Шполянський відділок, за адресою: вул. Першотравнева, 4 с. Лебедин, знаходиться квартира №68 площею 42,8 квадратних метри, розташована на 2 поверсі, складається з двох кімнат.(а.с.12).

За даними висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки підготовленого ТОВ «Земельне бюро» загальна вартість квартири станом на 03.10.2019, загальною площею 42,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без ПДВ становить 64 200 (шістдесят чотири тисячі двісті) гривень. (а.с.13-14).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 10.09.2019 виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, зроблено актовий запис про шлюб №15 від 20.10.2000 року виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району, Черкаської області, відомості про чоловіка - ОСОБА_2 , відомості про дружину - ОСОБА_6 , прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 . (а.с.15).

За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 10.09.2019 виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, зроблено актовий запис про шлюб №33 від 22.02.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, Лебединської сільської ради Шполянського району, Черкаської області, відомості про чоловіка - ОСОБА_3 , відомості про дружину - ОСОБА_6 , прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 . (а.с.16).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 , виданого повторно 10.09.2019 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, шлюб між ОСОБА_2 і дружиною ОСОБА_9 розірвано, про що 2.10.2002 року складено відповідний актовий запис №165 (а.с.17).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданим 08.10.2004 Центральненською сільською радою Миронівського району, Київської області, (а.с.18).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57711865 від 27.09.2019, за параметрами ОСОБА_2 дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайдено ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата сметі 15.10.2004, номер спадкової справи 3891577. (а.с.19).

Згідно довідки виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 1869 від 12.07.2019, ОСОБА_2 1968 року народження, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був прописаний в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності. На час відкриття спадщини разом з спадкодавцем постійно проживала ОСОБА_1 . Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб дієздатність яких обмежена у спадкодавця немає. (а.с.20).

За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 57712068 від 27.09.2019 виданої Шполянською державною нотаріальною конторою, параметри пошуку - ОСОБА_2 1968 року народження, інформація у Спадковому реєстрі відсутня. (а.с.21).

Згідно паспорту на електрообладнання домоволодіння особовий рахунок 10-13-100, виданого ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_4 , показники лічильника № СА 449М1, №0338022, становить станом на 12.03.2003 - 00022. Крім цього паспорт містить договір про користування електричною енергією для населення № 01899 від 12.03.2003 укладений між ОСОБА_9 ( АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 ) - споживач, та ВАТ «Черкасиобленерго». (а.с. 22-25).

Відповідно до копії квитанції № 17730-37531-60023 від 18.07.2018 , особовий рахунок 10-13-100, адреса: АДРЕСА_1 , підтверджено сплату комунальних послуг Черкасиобленерго (а.с.26).

Згідно квитанції №11 від 10.10.2019 сплачено кошти в сумі 2306,80 грн., за газопостачання, особовий рахунок НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 (а.с.27).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно абз. 2 п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до норм ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6, ст. 81 ЦПК України, Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України який набрав чинності з 01.01.2004, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Пунктом 11 даної постанови Пленуму ВССУ передбачено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач посилався на те, що із 21 січня 2002 року позивач постійно проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 . Отже позивач є добросовісним набувачем квартири.

Довідкою виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 3266 від 13.09.2019, підтверджується факт, що ОСОБА_1 починаючи з 21 січня 2002 року та до цього часу зареєстрована і проживає в квартирі АДРЕСА_3 , відкрито володіє та утримує вказану квартиру..

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Довідкою виконавчого комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 1869 від 12.07.2019, підтверджується той факт, що ОСОБА_2 1968 року народження, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був прописаний в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності. На час відкриття спадщини разом з спадкодавцем постійно проживала ОСОБА_1 .

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , розірвано, про що 22.10.2002 року складено актовий запис №165, після розірвання шлюбу дружині присвоюється прізвище ( ОСОБА_10 ), що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. (а.с.15,17).

Між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено шлюб, про що складено актовий запис №33 від 22.02.2003 року відділ реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на ОСОБА_8 . Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14.05.2008 року № 2-619 шлюб було розірвано. (а.с.16).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, що підтверджується інформацією із Спадкового реєстру від 27.09.2019, за параметрами пошуку: ОСОБА_2 1968 року народження, інформація відсутня. (а.с.19,21).

Станом на 01.01.2013 за даними Шполянського виробничого відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, за ОСОБА_2 рахується квартира АДРЕСА_2 розміром загальної площі 42,8 кв.м., розмір житлової 24,9 кв.м., яка належить йому на підставі Біржової угоди (договір) купівлі продажу квартири, виданої Шполянською товарною біржою 05.12.2001 року № 396/01. Вартість даної квартири без ПДВ, станом на 03.10.2019 становить 64 200, 00 грн., що підтверджується висновком про ринкову вартість об`єкта оцінки виготовленого ТОВ «Земельне Бюро». Факт існування квартири підтверджується також копією технічного паспорта №21 .

Інформація пре те, що дане майно віднесено до безхазяйного в матеріалах справи відсутня.

Позивач проживає в даній квартирі та користується нею, в тому числі здійснює оплату комунальних послуг за електроенергію та газопостачання, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.26-27).

Згідно ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, в редакції від 30.10.1999 року яка була чинною станом на 05.12.2001 року, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ст. 54 Закону України «Про нотаріат» в редакції станом 29.11.2000 року яка була чинною на дату укладення біржевої угоди 05.12.2001 року, нотаріуси та посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. У відповідності до ст. 55 даного закону, угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. При посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.

Згідно п. 27 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затверджено наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, в редакції від 17.10.2000 року, яка була чинною на дату укладання біржової угоди 05.12.2001 року, нотаріуси посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму. Відповідно до чинного законодавства обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягають зокрема - договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання) жилого будинку, іншого нерухомого майна (статті 227, 242, 244, 426 Цивільного кодексу).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними з підстав недодержання нотаріальної форми» від 28.04.1978 № 3, яка була чинною на дату укладання біржової угоди від 05.12.2001 року, визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

В той же час, згідно п.1.5 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 №121, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за №399/2839, яка була чинною станом на 05.12. 2001 року, Державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Пунктами 1.6, 1.7, даної Інструкції, передбачалося, що Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 1.9. згаданої Інструкції, до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, віднесено зокрема, - квартири багатоквартирних будинків.

В пункті 2.1. Інструкції, зазначено, що реєстрація провадиться на підставі правовстановлювальних документів (додаток 1) у такому порядку: ) заявник подає до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлювального документа (оригінал та копію); б) відповідальний працівник бюро технічної інвентаризації вивчає законність та повноту документів і на підставі їх робить відповідний запис у реєстрову книгу; в) адреса об`єкта, що реєструється, записується в алфавітний журнал адрес (додаток 2); г) прізвище, ім`я та по батькові фізичних осіб - власників нерухомого майна вноситься в алфавітний журнал або картку картотеки власників (додатки 3, 4); ґ) на оригіналі правовстановлювального документа робиться реєстраційний напис (додаток 5). Якщо на правовстановлювальному документі немає місця для реєстраційного напису, то видається реєстраційне посвідчення, яке є невід`ємною частиною такого документа (додаток 6); д) на копії правовстановлювального документа робиться відмітка про реєстрацію з посиланням на реєстровий номер та дату реєстрації; е) до інвентаризаційної справи додається копія правовстановлювального документа, довідка про належність об`єкта нерухомого майна, в якій записується: прізвище, ім`я та по батькові або найменування власника, назва і зміст правовстановлювального документа, число і місяць реєстрації з підписом особи, яка відповідає за реєстрацію.

Відповідно до п 9. додатку №1 до згаданої вище інструкції, договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею, входять до переліку правовстановлючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна.

Згідно ст.15 Закону України « Про товарну біржу», в редакції від 16.02.1993 року, яка була чинною станом на 05.12.2001 року, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно біржевої угоди від 05 грудня 2001 року укладеною між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 зареєстрованої в реєстрі обліку біржевих угод під № 396/01, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а гр. ОСОБА_2 купив квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Згідно п.5 даної угоди, продаж квартири відбувається за 7100,00 грн., (сім тисяч сто гривень ) які покупець сплатив продавцеві в повному обсязі до підписання цього договору.

Таким чином враховуючи вимоги чинного законодавства на дату укладання біржової угоди тобто 05.12.2001 року, договір купівлі - продажу квартири, підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Сторонами біржової угоди не було дотримано форми договору купівлі - продажу квартири, АДРЕСА_2 .

Суд вважає, що відмова в задоволенні позовних вимог позбавить права позивача захистити свої інтереси, оскільки іншим шляхом ніж звернення до суду, вирішити питання щодо захисту прав позивача не вбачається можливим.

У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи зміст вимог ст. 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Висновок Верховного суду України від 01.11.2017 справа №569/150/16-ц.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння майном повинно бути добросовісним, тобто особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником;

- володіння повинно бути відкритим, тобто особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

- володіння повинно бути безперервним, тобто воно не повинно перериватися протягом всього строку набувальної давності.

За набувальною давністю може набуватися право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду від 28.03. 2019 року справа № 215/5451/16-ц.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду у справі № 206/1441/17 від 03.04.2019. Подібний висновок міститься у рішенні Верховного Суду, справі № 703/6177/15-ц від 06.06.2018 року.

Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає, що позивачем доведено той факт, що він користувався квартирою добросовісно, відкрито та безперервно понад 10 років.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовні відмовити підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить залишити судовий збір на його рахунку.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При задоволенні позову суд залишає судові витрати на рахунку позивача.

На підставі викладеного та керуючись, ст.47 Конституції України, ст.ст. 344, 347 ЦК України, керуючись ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області від 23.04.2003, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_6 , інші відомості про особу суду не відомі, право власності за набувальною давністю на квартиру загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі Біржової угоди (договору) купівлі - продажу квартири від 05.12.2001 року №396/01 виданого Шполянською товарною біржою.

Судові витрати залишити на рахунку позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд, шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна