КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2019 року місто Київ

Справа № 759/9650/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Лівінського С.В. (суддя-доповідач),

Березовенко Р.В.,

Суханової Є.М.,

секретар судового засідання: Малашевський О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва, у складі судді Ул`яновська О.В., від 05 серпня 2019 року у цивільній справі за заявою представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», товариства з обмеженою відповідальністю «Актів проперті Менеджмент», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати недійсним договір купівлі продажу нерухомого майна.

Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову. У заяві ставив питання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв.м., загальною площею 64,4 кв.м., про заборону будь - яким третім особам, у тому числі, представникам TOB «Фінансова компанія «Інновація» та TOB «Актів проперті Менеджмент» вчиняти будь - які дії щодо проникнення до зазначеної квартири і заборону будь - яким третім особам, у тому числі, представникам TOB «Фінансова компанія «Інновація» та TOB «Актів проперті Менеджмент» проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування зазначену квартиру та заборонити будь - яким третім особам, у тому числі, представникам TOB «Фінансова компанія «Інновація» та TOB «Актів проперті Менеджмент» вселятися та реєструватися в квартирі АДРЕСА_1 , а також заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь - яких третіх осіб в зазначеній квартирі, а також зняття зареєстрованих осіб з реєстрації.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 31 березня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/10615/12423, відповідно до якого Банк зобов`язався надати позивачу грошові кошти в розмірі 78 409 доларів США зі сплатою 12% річних на термін до 20 березня 2025 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань, між банком та позивачем було укладено договір іпотеки № 014/10615/2/12423/1, предметом якої є спірна квартира, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право приватної власності від 12 березня 2009 року.

В подальшому права кредитора за кредитним договором та права іпотекодержателя були відступлені на користь TOB «Фінансова компанія «Інновація».

26 квітня 2019 року йому стало відомо, що між TOB «Фінансова компанія «Інновація» та TOB «Актів проперті Менеджмент» було укладено договір купівлі - продажу спірної квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В.

Вважав, відчуження квартири незаконним та безпідставним, яке відбулось всупереч нормам Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Тому, стверджував, що у разі не накладення арешту на спірне майно, TOB «Актів проперті Менеджмент» буде вчиняти дії, пов`язані з реалізацією майна, набутого ним без достатніх правових підстав.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року, яку постановою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року залишено без змін, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, у решті заяви відмовлено.

19 червня 2019 року представник позивача повторно подав заяву про заборону будь-яким третім особам, у тому числі представникам TOB «Фінансова компанія «Інновація» та TOB «Актів проперті Менеджмент», вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв. м., загальною площею 64,4 кв.м.; забороною будь-яким третім особам, у тому числі представникам TOB «Фінансова компанія «Інновація» та TOB «Актів проперті Менеджмент», проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв. м., загальною площею 64,4 кв. м; заборону будь-яким третім особам, у тому числі представникам TOB «Фінансова компанія «Інновація» та «Актів проперті Менеджмент», вселятися в квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв. м., загальною площею 64,4 кв.м.; заборону будь-яким третім особам реєструватися в квартирі АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв.м., загальною площею 64,4 кв.м., забороною спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб в квартирі АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв.м., загальною площею 64,4 кв.м., заборону спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року в задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

ОСОБА_1 з судовим рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу. Просив скасувати вказану ухвалу та постановити нове судове рішення яким задовольнити заяву про забезпечення позову. Вважав, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ТОВ «Актів проперті Менеджмент» надало суду відзив на апеляційну скаргу. Зазначало, що оскаржувана ухвала постановлена і обґрунтована відповідно до положень ЦПК України, тому, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга до задоволення не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви районний суд виходив з того, що заявником не надано доказів необхідності вжиття зазначених заходів забезпечення позову та співмірності заявленим вимогам. Крім того, зазначені обставини вже були предметом розгляду суду.

Колегія суддів, не зважаючи на твердження апеляційної скарги, з наведеними доводами суду першої інстанції погодилася.

У частині другійстатті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктами 1, 4 частини першої, частиною другою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Не зважаючи на доводи апелянта, під час вирішення питання, щодо вжиття заходів забезпечення позову судом обґрунтовано враховано позовні вимоги, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Оскільки, по вказаній справі було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну квартиру, що є співмірними заявленим позовним вимогам, суд першої інстанції, правильно, на думку колегії суддів, не побачив підстав для застосування інших заходів забезпечення позову, так як цей висновок відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

Тому, апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а ухвалу районного суду - без змін.

Керуючись ч. 6 ст. 259, п. 1 ч.1) ст. 374, ст. 375, ст. 268 381- 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. У випадках визначених ст. 389 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде виготовлений не пізніше, як за п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Судді: С.В. Лівінський,

Р.В. Березовенко

Є.М. Суханова