Рішення

Іменем України

Справа № 712/10481/18

Провадження №2/712/2313/18

17 січня 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання - Олефіренко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 (вул.Василицька,3/1, м.Черкаси) 03.09.2018 р. звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 (вул.Василицька,3/1, м.Черкаси), посилаючись на те, що на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року, за позивачем і за відповідачем визнано право власності по 1/2 частині кожному на одноповерховий житловий будинок під літерою «Б-1» з гаражем під літерою «Д», розташованого за адресою: м. Черкаси вул. Василицька,3, а також на двохповерховий житловий будинок під літерою «Л-2», розташованого за адресою м. Черкаси вул. Василицька,3/1.Вказані рішення судів набрали законної сили.Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 03 травня 2017 року, яке ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 14 листопада 2017 року залишено без змін та набуло законної сили, позивачу виділено в натурі частку із спільної часткової власності житловий будинок повул. Василицька,3/1, м. Черкаси, приміщення першого поверху даного будинку. Незважаючи на зазначені рішення судів, ОСОБА_3 постійно чинить ОСОБА_1 перешкоди у користуванні цим майно, а саме коли вона приходить до належних їх будівель, він не допускаєїї, чинить перешкоди, влаштовуючи лайки, що майно їй не належить, в результаті чого позивач перебуває в знервованому стані і його протиправна поведінка до неї впливає на її стан здоровя. 6 травня 2018 року позивач в черговий раз прийшла до своєї частини житлового будинку по вул.Василицька,3 та вул.Василицька,3/1, м. Черкаси та ОСОБА_3 безпідставно вчинив з нею сварку з приводу належного їй майна, в результаті чого позивач викликала наряд поліції Черкаського ВП ГУПН в Черкаській області, що підтверджується висновком про результати розгляду її звернення та листом-повідомленням про результати розгляду її звернення. В результаті протиправної поведінки ОСОБА_3 у позивача погіршився стан здоровя і вона вимушено звернулася за медичною допомогою до лікаря-кардіолога КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги».Лікар-кардіолог оглянув її, надав рекомендації і призначив ліки, які вона придбала і в подальшому їх приймала, що підтверджується довідкою від 08.06.2018 року за № 1597, записом лікаря та фіскальним чеком на придбання ліків в аптеці. Таким чином в звязку з протиправною поведінко ОСОБА_3 ОСОБА_1 зазнала душевні страждання, які для неї є моральною шкодою. Просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн., витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити у позові, вказуючи, що у квітні поточного року колишня дружина з групою людей насильно виселила його з будинку, де він проживав 7 років. У виділеній відповідачу частині будинку треба облаштувати квартиру та підготувати до зими, однак газ, воду, світло було відключено та не зваживши, що відповідачу 75 років, його силою викинули з приміщення та поміняли ключі від першого поверху будинку. Також позивачка у його відсутнсть замінила замок на гаражі, чим особисто нанесла відповідачу моральну шкоду.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвоката ОСОБА_2 позов підтримали та просили задоволити з викладених у ньому підстав. Вказали, що відповідач заселив у времянку квартирантів та не допускає туди позивачку, яка має право покласти туди свої речі. На законні вимоги позивачки відповідач вчинив сварку, чим завдав нервові переживання позивачки, які призвели до погіршення здоров'я.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві. Вказав, що дійсно виник спір з позивачкою з приводу користування розділеним судом майном, однак будь-яких агресивних дій не вчиняв по відношенню до позивачки, а тому заперечив завдання позивачці моральної шкоди.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Вислухавши сторонни, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.04.2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ спільного майна подружжя задоволений частково. Поділено у рівних частках між сторонами спільне майно подружжя одноповерховий житловий будинок літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д» за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3, двоповерховий житловий будинок літ. «Л-2» за адресою вул. Василицька, 3/1 в м. Черкаси.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 03.05.2017 року виділено в натурі частку із спільної часткової власності за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3/1 ОСОБА_1 частку 1/2 приміщення І поверху: приміщення 2, кухня-їдальня, площею 46,9 кв. м, вартістю 251739 грн.; приміщення 3, коридор, площею 4,4 кв. м, вартістю 23617 грн.; приміщення 4, житлова кімната, площею 17,7 кв. м, вартістю 95006 грн., приміщення 5, котельня, площею 3,9 кв. м, вартістю 20934 грн.; приміщення 6, санвузол, площею 4,8 кв. м, вартістю 25764 грн., разом 77,7 кв.м., вартістю 417060 грн., що на 8,6 кв. м. менше ідеальної частки та становить 45/100 частини житлового будинку, вартістю 417060 грн. (з урахуванням господарської будівлі: погріб «К» під частиною будинку, вартістю 10148 грн., разом 101489 грн. ОСОБА_3 частку ? приміщення І поверху; приміщення 1, коридор, площею 9,4 кв. м., вартістю 50455 грн. ІІ поверх: приміщення 7, сходи, площею 2,7 кв. м., вартістю 14492 грн.; приміщення 8, кухня, площею 6,1 кв. м., вартістю 32742 грн.; приміщення 9, житлова кімната, площею 22,7 кв. м., вартістю 121844 грн.; приміщення 10, житлова кімната, площею 15.5 кв. м., вартістю 83197 грн.; приміщення 11, житлова кімната, площею 21,7 кв. м., вартістю 116476 грн.; приміщення 12, кухня, площею 3,8 кв. м., вартістю 20397 грн.; приміщення 13, санвузол, площею 3,2 кв. м., вартістю 12345 грн.; приміщення 14, санвузол, площею 5,2 кв. м., вартістю 27912 грн.; приміщення 15, коридор, площею 5,5 кв. м., вартістю 29522 грн., всього 94.9 кв.м., вартістю 509382 грн., що на 8.6 кв. м. більше ідеальної частки, та становить 55/100 частини житлового будинку, вартістю 509382 грн. У спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено: зливну яму (септик), вартістю 9230 грн.; огорожу № 12, вартістю 3093 грн.; огорожу № 13, вартістю 2609 грн.; разом 14932 грн.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.12.2017р. за позивачкою зареєстроване право власності на Ѕ частину обєкта нерухомого майна : житловий будинок літ.Л-ІІ, погріб К, огорожа № 12,13, зливна яма № 11.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 дали покази про те, що з позивачкою на її прохання приїздили за адресою м.Черкаси, вул.Василицька,3-3/1, м.Черкаси з метою допомогти позивачці перевезти речі. В їх присутності 06.05.2018 року відбулась суперечка між сторонами, коли відповідач не допустив позивачку до времянки та гаражу, викликалась поліція, після даної суперечки у позивачки погіршився стан здоровя і вона відвідала лікаря.

Відповідно до висновку Черкаського відділу поліції від 30.05.2018р. встановлено, що 30.05.2018р. до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява ОСОБА_1 щодо ненадання їй колишнім чоловіком ОСОБА_3 доступу до майна за адресою м.Черкаси, вул.Василини, 3-3/1. В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_3Ф, на жилій площі, яка за рішенням суду належить ОСОБА_1 заселив квартирантів, а також майно, поділене між сторонами, зачинив у гаражі та перешкоджає доступу ОСОБА_1 до майна та жилої площі. Ознак кримінального чи адміністративного правовопорушення не встановлено, в ситуації вбачаються знаки цивільно-правового спору.

Відповідно до довідки директора КЗ "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги" від 08.06.2018р. № 1597 ОСОБА_1І, звернулась у приймальне відділення вказаного закладу 06.05.2018р. Оглянута лікарем-кардіологом. Заключення: Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ЦД ІІ тип. Даних про гостру кардіологічну патологію немає. Дані рекомендації. Аналогічні дані містить виписка з журналу ф.074/о № 682 від 06.02.2018 р. Згідно з фіскальним чеком від 07.05.2018р. позивачка витратила на придбання призначених ліків 140,55 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, завданих фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Системний аналіз вказаних норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, а також і факт заподіяння позивачу шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяння ним шкоди. Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач має довести факт заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, яка за змістом ст. 1167 ЦК України завдана з вини відповідача, а також відповідно до того, яких саме втрат немайнового характеру він зазнав, обґрунтувати розмір відшкодування моральної шкоди. Недоведеність позивачем зазначених обставин по справі є підставою для відмови у задоволенні позову .

В судовому засіданні позивачем не доведено переконливими доказами факт спричинення їй моральних страждань з вини відповідача, зокрема в чому конкретно полягають її немайнові втрати, їх характер, тривалість періоду спричинення, причинний зв'язок між діями відповідача і заподіяння ним шкоди.

Зокрема, доводи позивача про те, що словесна суперечка з відповідачем з приводу створення перешкод у користуванні майном спричинила їй нервові переживання, на грунті яких погіршився стан її здоров'я з достатньою достовірністю не підтверджені наданими позивачем доказами. Так, зі змісту довідки керівника установи швидкої медичної допомоги" від 08.06.2018р. № 1597 вбачається, що за результами огляду позивача на її звернення не було виявлено гострої кардіологічної патології, а було підтверджено наявність захворювання - гіпертонічна хвороба. Разом з тим, від даного хронічного захворювання позивачка, згідно її пояснень в судовому засіданні, страждає близько п'яти років, тобто з часу до виникнення суперечки. Згідно з чеком від 07.05.2018р. ліки позивачем були придбані наступного дня після їх призначення 06.05.2018р., що підтверджує відсутність в день суперечки 06.05.2018р. такого ступеня нервового збудження позивача, який вимагав невідкладної та екстренної медичної допомоги.

Крім того, як вбачається з висновку Черкаського відділу поліції від 30.05.2018р. працівниками правоохоронних органів не встановлено вчинення відповідачем під час майнової суперечки з позивачкою ознак кримінального та адміністративного правопорушення. З показів допитаних в судовому засіданні свідків також не встановлено вчинення відповідачем порушення громадського порядку чи завдання насильства по відношенню до позивачки.

Аналізуючі зібрані по справі докази та даючи їм оцінку суд вважає, що позивачем не доведено, а в судовому засіданні не встановлено, що винними діями відповідача позивачці була завдана моральна шкода, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Цивільно-правовий спір між сторонами з приводу користування майном сам по собі не підтверджує факт спричинення учасникам спірних правовідносин моральної шкоди. У випадку створення перешкод у користуванні майном, позивачка вправі звернутись до суду з приводу захисту порушеного, невизнаного або оспореного майнового права.

В зв'язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем згідно ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст.12,13,77,79, 81,263,264,27,354 ЦПК України,суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1,с.Руська Поляна Черкаського району вул.Орлика,17) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, вул.Василицька, 3/1, м.Черкаси) про відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 24.01.2019р.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.