Ухвала

Іменем України

18 січня 2019 року

м. Київ

справа № 331/7829/17

провадження № 61-272ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В.О. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», подану представником ОСОБА_4, на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Безсмолого Олександра Володимировича, Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження; за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_12, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької областізнаходиться справа за позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Безсмолого О. В., Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження на квартиру АДРЕСА_1; за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_12, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку.

У вересні 2018 року ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_13 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила заборонити працівникам та представникам ПАТ «ПУМБ» вчиняти дії щодо зламу замків і вхідних дверей до спільного тамбуру та квартири за адресою: АДРЕСА_2; вчиняти будь-які дії щодо фактичного користування цією квартирою.

Заява мотивована тим, що знаючи про накладення арешту на спірну квартиру, ПАТ «ПУМБ» продовжує здійснювати незаконні дії відносно неї, а саме: 12вересня 2018 року мав місце факт чергового зламу представниками банку замків вхідних дверей до спільного тамбуру на сходовій площадці та двері квартири, а також вчинені спроби цих осіб проникнути в квартиру, в якій проживає ОСОБА_5 Вказує, що реалізувати незаконне проникнення у квартиру завадили сусіди, які викликали поліцію. 12 вересня 2018 року ОСОБА_5 звернулася до Бердянського відділу поліції із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, на підтвердження чого надала до суду копії вказаної заяви та протоколу її прийняття органами поліції.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено працівникам та представникам ПАТ «ПУМБ»: вчиняти дії щодо зламу замків та вхідних дверей до спільного тамбуру та квартири за адресою: АДРЕСА_2; вчиняти будь-які дії щодо фактичного користування квартирою АДРЕСА_2

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_5 проживала і продовжує проживати у спірній квартирі, а спір, що виник між сторонами, по суті не розглянуто, а тому ПАТ «ПУМБ» не має права вчиняти дії щодо входження у це житло, що прямо заборонено положеннями статті 30 Конституції України, якою гарантується право на недоторканість житла.

У грудні 2018 року ПАТ «ПУМБ» через свого представника ОСОБА_4 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що ПАТ «ПУМБ» є власником спірної квартири, а застосовані судом заходи забезпечення позову щодо обмеження у праві володіння та користування майном порушують ці його правомочності власника. Заявник наголошує на тому, що прийняті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними заявленим вимогам ОСОБА_5

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, одним з яких є забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам. При оцінці зазначеної співмірності, слід враховувати безпосередній зв'язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті, щоб вжиті заходи не перешкоджали господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що між сторонами у цій справі існує спір щодо прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_5 як особа, що зареєстрована та проживає в ній разом з багаточисельними членами родини, відстоює своє право на житло, вказуючи на незаконність здійснення реєстрації права власності на квартиру за банком, який, в свою чергу, як власник цієї квартири намагається усунути перешкоди з боку мешканців шляхом їх виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Отже, до вирішення цього спору діє проголошена статтею 30 Конституції України гарантія недоторканості житла.

Між тим, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_5 наголошує на здійсненні банком своїх правомочностей власника у незаконний спосіб, тобто спробою проникнути у її житло шляхом зламу замків на вхідних дверях до спільного тамбуру на сходовій площадці, у зв'язку з чим вона звернулась до органів поліції.

Статтею 41 Конституції України, на яку посилається ПАТ «ПУМБ» у своїй касаційній скарзі, крім гарантування власнику неможливості протиправного позбавлення його права власності чи обмеження у його здійсненні, проголошено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян тощо.

Тому власник, який не дотримується вказаних норм при здійсненні своїх правомочностей, може бути обмежений у них.

Так, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2017 року, у якому перебувала первісно справа за позовом ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування реєстрації за ПАТ «ПУМБ» спірної квартири до її передання за підсудністю Бердянському міськрайонному суду Запорізької області, за заявою ОСОБА_5 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3.

Таким чином, обмеження у розпорядженні належним банку на праві власності вказаним нерухомим майном вже застосовані судовим рішення, яке набрало законної сили.

Але, попри наявність з листопада 2017 року спору щодо правомірності реєстрації за ПАТ «ПУМБ» права власності на вказану спірну кватиру, та накладений судом арешт, працівники банку намагались у подальшому у незаконний спосіб потрапити до квартири, яка на теперішній час є не тільки його власністю, а ще й житлом ОСОБА_5 і членів її сім'ї, у зв'язку з чим суди першої та апеляційної інстанцій задовольнили заяву ОСОБА_5 про заборону працівникам банку вчиняти дії щодо зламу замків та вхідних дверей до спільного тамбуру та самої спірної квартири.

За викладених обставин суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «ПУМБ» вчиняти певні дії є виправданим та співмірним заявленим ОСОБА_5 вимогам у цій справі.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів ОСОБА_5, за захистом яких вона звернулася до суду, у разі задоволення позову.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», поданою представником ОСОБА_4, на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Безсмолого Олександра Володимировича, Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження; за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_12, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук