Єдиний унікальний номер 234/7401/19 Номер провадження 22-ц/804/2978/19
Головуючий у 1-й інстанції Марченко Л.М.
Доповідач Азевич В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Азевича В.Б.,

суддів: Кішкіної І.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 234/7401/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06 серпня 2019 року (суддя Марченко Л.М., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Краматорськ Донецької області, повне судове рішення складено 12 серпня 2019 року),-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 13 вересня 2013 року сторони зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . З вересня 2018 року сімейні стосунки між ними були припинені, проживають окремо. Дитина перебуває на вихованні позивача, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач допомоги на утримання позивача не надає, у зв`язку з чим остання на підставі частини 2 статті 84 СК України просила суд стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення сином трирічного віку.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу боржника, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Допущено негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів - в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивач не надала жодного доказу наявності можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу дружині. Позов взагалі не містить інформації про матеріальний стан та доходи відповідача. Фактично ОСОБА_2 не має постійної роботи, оскільки не може знайти роботу за фахом. Його доходи складаються з епізодичної оплати роботи в сфері інформаційних технологій, яку він виконує на замовлення, віддалено. Перебуває на обліку в Краматорському міському центрі зайнятості. Зароблені грошові кошти та матеріальну допомогу від батьків відповідач витрачає на утримання дитини, яка проживає з позивачем.

Від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

В частині 1 ст. 274 ЦПК України зазначено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Крім того, згідно із частиною 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 13 вересня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З вересня 2018 року сімейні відносини між сторонами припинені, мешкають окремо, що підтверджується даними їх паспортів, довідками про реєстрацію, копією домової книги тощо.

Малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю та перебуває у неї на вихованні, що відповідачем не оспорюється. Позивач не працює у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції врахував матеріальне становище відповідача та вважав за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частки його доходів до досягнення дитиною сторін трьох років, якщо сторони іншим чином не визначать місце мешкання дитини, з дати надходження до суду позову, а саме з 26 квітня 2019 року.

Зазначений висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідно до частин 1, 2 статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частинами 1, 2 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; допомоги по безробіттю; інших видів заробітку.

З наданої відповіді Краматорського міського центру зайнятості № 01-14/3619 від 18 листопада 2019 року на запит Донецького апеляційного суду випливає, що ОСОБА_2 до Краматорського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернувся 15 липня 2019 року та був взятий на облік. З 22 липня 2019 року йому було надано статус безробітного. Особі призначено допомогу по безробіттю з 29 липня 2019 року відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 22, частини 3 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» в мінімальному розмірі (610,00 грн), який встановлюється правлінням Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Виплату допомоги по безробіттю розпочато з 29 липня 2019 року. В зв`язку з недотриманням рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, особі було скорочено виплату допомоги по безробіттю з 23 серпня 2019 року по 06 вересня 2019 року та з 07 вересня 2019 року продовжено виплату допомоги по безробіттю. З 28 жовтня 2019 року по 26 листопада 2019 року та з 27 листопада 2019 року по 10 січня 2020 року особі знову скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з недотриманням рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню. Станом на 18 листопада 2019 року особа продовжує перебувати на обліку в Краматорському міському центрі зайнятості як безробітний. За період з липня по жовтень 2019 року відповідач отримав дохід на загальну суму 1 255,41 грн.

Відповідно до частин 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.

Вирішуючи спір на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, врахувавши наведені норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач є працездатною особою, а позивач на даний час не працює, здійсню догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку. Розмір аліментів визначено судом з урахуванням матеріального становища відповідача та обставин справи.

Залишаючи апеляційну скаргу відповідача без задоволення, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_2 отримує допомогу по безробіттю, є працездатним та відповідно до змісту апеляційної скарги, хоча й не має постійної роботи, однак в нього є доходи, які складаються з епізодичної оплати роботи в сфері інформаційних технологій, яку він виконує на замовлення, віддалено.

Отже, доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не дав оцінки обставинам, що передбачені частиною 4 статті 84 СК України, яка визначає право на утримання дружини за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, не є підставою для скасування законного і справедливого судового рішення, оскільки ці обставини були предметом дослідження під час розгляду справи судом першої інстанції.

Апеляційний суд також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відносно того, що відповідач зароблені грошові кошти витрачає на утримання дитини, яка проживає з позивачем, адже ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані на стадії перегляду справи в апеляційному порядку, відповідачем не надано доказів на підтвердження цього.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку це не впливає на правильність та законність оскаржуваного судового рішення.

Аргументи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки. Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

За пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. Оскільки в даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 374, 375, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: В.Б. Азевич

І.В. Кішкіна

О.В. Халаджи