ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2840/18 Номер провадження 22-ц/814/201/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого: судді Триголова В.М.,

Суддів: Дорош А.І., Одринської Т.В.,

секретар: Ряднина І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з позовом до ОСОБА_3 визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, посилаючись на те, що 22.02.2000 року Кременчуцькою товарною біржею було зареєстровано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між її батьком ОСОБА_4 та відповідачкою. Вказаний договір було зареєстровано КП «Кременчуцьке МБТІ»

Після смерті батька відкрилась спадщина, в тому числі і на вказану квартиру. Однак, позивачу, як спадкоємцю після померлого ОСОБА_4 було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу нерухомості не був посвідчений нотаріально.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 22.02.2000 року, який було заключено на Кременчуцькій товарній біржі 22.02.2000 року під №3-195.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила обставини позовної заяви та проти позову не заперечувала.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - залишено без задоволення.

Судові витрати покладено на позивача.

З рішенням не погодилась позивач ОСОБА_2, яка, посилаючись на необґрунтованість рішення місцевого суду, порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що судом не було надано оцінки доказам, що доводять факт дійсності договору, зокрема, його повній відповідності вимогам ст. 203 ЦПК України, що також було засвідчено і відповідачем. На дату вчинення спірного договору його форма повністю відповідала вимогам закону, тобто ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яка виключає нотаріальне посвідчення договору, укладеного на біржі.

Вказує, що нею було повністю доведено факт неможливості оформлення спадщини через невідповідність форми договору вимогам сучасного законодавства, а також факт того, що через смерть батька (однієї із сторін договору) його нотаріальне посвідчення неможливе.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 лютого 2000 року брокером брокерської контори №2 Козоріз Н.С., діючою за згодою та за дорученням ОСОБА_3 (продавець) та брокером брокерської контори №1 Коротич В.О., діючого за згодою та дорученням ОСОБА_4 (покупець) було складено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Вказаний договір було зареєстровано КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації».

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області.

01 квітня 2016 року державним нотаріусом Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину слугувало те, що спадкоємцем не подано правовстановлюючий документ, який відповідає вимогам законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивачем не було надано доказів того, що на час укладення договору відповідач по справі ухилялась від нотаріального посвідчення договору.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може з наступних підстав.

До спірних правовідносин необхідно застосувати ЦК Української РСР, оскільки спірний договір було укладено 03 вересня 2001 року.

Відповідно до статті 4 ЦК Української РСР цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.

Згідно із частиною першої статті 128 ЦК Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

На час укладення спірного договору чинним був Закон України «Про товарну біржу».

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час

укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

Відповіно до вимог ст. 82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачем було доведено, а відповідач ОСОБА_3 підтвердила та надала пояснення, з яких слідує, що на час вчинення правочину волевиявлення його учасників було вільним, вони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, сам правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, ним обумовлених. Також, відповідач ОСОБА_3 зазначила, що усі умови договору були виконані, в тому числі в частині оплати, а також погодилась з обставинами зазначиними в позовній заяві про те що вона не бажає нотаріально посвідчувати договір купівлі продажу квартири, а тому вказані обставини доказуванню не підлягають, так як в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про їх недостовірність , або не добровільність їх визнання відповідачем ОСОБА_3

Проаналізувавши матеріали справи та враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційна скарга також підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 22 лютого 2000 року, який було заключено на Кременчуцькій товарній біржі 22 лютого 2000 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.М. Триголов

СУДДІ А.І. Дорош

Т.В. Одринська