Справа № 314/3742/19
Провадження № 2/314/1242/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

секретар судового засідання Рясна A.B.,

розглянувши в приміщенні суду в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №314/3742/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що їхня мати, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті все її майно успадкував його батько, ОСОБА_4 , який також помер, але вже ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку в АДРЕСА_1.

У 1996 році, згідно рішення Запорізької обласної ради №10, село Смородине було долучено до міста Вільнянська та йому було надано назву «АДРЕСА_1», а будинку присвоєно номер АДРЕСА_1.

Після смерті батьків залишилось два сина, позивач та відповідач по справі ОСОБА_2 , який на спадкування не претендує та відмовляється від спадкування на його користь.

01.04.2006 року батько в нотаріальній конторі склав заповіт, яким все своє майно заповідав своєму сину, а саме позивачу, ОСОБА_1 .

Оскільки він разом із батьком в будинку мешкав ще до його смерті, а також проживаю і по цей час, він знав про наявність заповіту на його користь. Він вважав, що проживання в будинку та наявності заповіту достатньо.

На цей час він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але нотаріус ОСОБА_5 вже не працює нотаріусом, його нотаріальна контора закрита і тому він не має змоги отримати оригінал батькового заповіту.

У державній нотаріальній конторі йому відмовили в оформленні спадщини ще й тому, що в заповіті заповідач заповідав своє майно: «своєму сину ОСОБА_1 », а в його свідоцтві про народження батьком вказаний « ОСОБА_1 », хоча заповідач « ОСОБА_1 ». Також, у нього відсутній правовстановлюючій власність на будинок документ. Вказаний будинок будували його батьки самі. Де знаходиться правовстановлюючий документ, йому не відомо.

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається із: житлового будинку літ. «А»; сіней літ. «а»; крильця літ. «кр»; погріба літ. «Б»; уборної літ. «В»; душа літ. «Г»; літньої кухні літ. «Д»; сарая літ. «Ж»; сарая літ. «И»; сарая літ. «З»; забору літ. «№1»; воріт літ. «N2»; забору літ «№3»; забору літ. «№4»; забору літ. «№5» згідно технічного паспорта на будинок. після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача та відвідача по справі, ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15.01.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №16) (арк.с.24).

Спадкоємцями після його смерті стали його сини, сторони по справі, підтвердженням факту їхніх родинних відносин є копії свідоцтв про народження (арк.с.6, 9).

01.04.2006 ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Сіротенком Г.О., зареєстрований у реєстрі за № 733, відповідно до якого спадкодавець заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на момент смерті буде йому належати, в тому числі належний йому на праві приватної власності житловий будинок в АДРЕСА_1 та присадибну земельну ділянку до нього, сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого керівником БТІ від 14.05.1987 року, його власником є ОСОБА_4 (арк.с. 12-17).

Згідно рішення Запорізької обласної ради народних депутатів від 01.11.1996 №10 село Смородине було включено до межі м.Вільнянськ (арк.с.18)

Відповідно до рішення виконавчого комітета Вільнянської міської ради народних депутатів від 14.11.1996 №339 подовженню вулиці села Смородіно надано назву «АДРЕСА_1», а будинку присвоєно номер 30 (арк.с.19-20).

Відповідно до матеріалів цивільної справи, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, за цією адресою проживають колишня дружина позивача, його донька та онука, що підтверджується копією довідки, виданої виконкомом Вільнянської міської ради від 22.07.2019 №2063 (арк.с.11).

На момент смерті батька позивач проживав разом з ним.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 1234, 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог цивільного законодавства визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо: 1) постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), 2) він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину за законом у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом.

Таким чином, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є обґрунтованими та законними.

Враховуючи, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, суд залишає за ним

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1234, 1235, 1297 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 . місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається із: житлового будинку літ. «А»; сіней літ. «а»; крильця літ. «кр»; погріба літ. «Б»; уборної літ. «В»; душа літ. «Г»; літньої кухні літ. «Д»; сарая літ. «Ж»; сарая літ. «И»; сарая літ. «З»; забору літ. «№1»; воріт літ. «N2»; забору літ «№3»; забору літ. «№4»; забору літ. «№5», в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подасться протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій стати 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 01.11.2019.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

01.11.2019