ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року

м.Суми

Справа №583/2082/18

Номер провадження 22-ц/816/142/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Собина О. І.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 листопада 2018 року в складі судді Ільченко В.М., ухвалене у м. Охтирка, повний текст якого складено 06 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому, після уточнення, просила збільшити розмір аліментів, стягуваних рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року до 1/3 частини від усіх видів доходів та заробітку платника аліментів, щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, починаючи з 22 січня 2015 року. З дня присудження аліментів минув час, змінився рівень життя, підвищилися ціни та соціальні гарантії, збільшився прожитковий мінімум на дітей. Відповідач працевлаштований, працездатний, має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, стягуваних за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, які сплачувати на користь ОСОБА_1 В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн в прибуток держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі, так як з часу присудження аліментів матеріальний стан відповідача значно поліпшився, він разом з сестрою оформив спадщину після смерті своєї рідної бабусі, є орендодавцем земельного паю, працює у компанії, яка має гарні доходи. Вказує, що судом не враховано факти збільшення вартості споживчого кошику, комунальних платежів, інфляційних процесів у державі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити з підстав ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів, які позивач одержує на утримання дочки за рішенням суду на сьогоднішній день занадто малий для гармонійного розвитку дитини, тому, з урахуванням стану здоров'я дитини, її батьків, матеріального стану сторін у справі, визначив їх у розмірі на рівні 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Проте, за такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони не узгоджуються із законом.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 22 січня 2015 року, аліменти сплачувати матері дитини - ОСОБА_1 (а.с. 10).

Також встановлено, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та за період з 05 квітня 2018 року до 31 серпня 2018 року отримав заробітну плату в розмірі 19368,42 грн; на обліку в управлінні соціального захисту населення Охтирської райдержадміністрації та Охтирському об'єднаному управлінні ПФУ Сумської області не перебуває, пенсію не отримує; транспорті засоби за ним не зареєстровані; на обліку, як фізична особа-підприємець, не перебуває (а.с. 72, 77, 101, 103, 215).

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04 грудня 2017 року на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/2, належать житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки за вказаною адресою (для ведення підсобного сільського господарства, площею 0,2972 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2449 га); на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18 листопада 2017 року на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/2, також належать: земельні ділянки площею 2,5485 га, 0,0944 га, 0,1559 га, 0,0944 га, 0,1554 га, 2,5486 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Пологівської сільської ради Охтирського району. Крім того, на підставі свідоцтва про право власності від 23 грудня 2003 року ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 35,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 220-224).

Також встановлено, що відповідач має певні захворювання опорно-рухового апарату та органів зору (а.с. 11-12, 110, 111).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз'ясненнями пунктів 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції фактично відмовив у його задоволенні, оскільки попереднім судовим рішенням від 05 березня 2015 року вже було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначений вказаним рішенням суду розмір аліментів на одну дитину відповідає приписам ч. 2 ст. 182 СК України, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Підстав для збільшення розміру аліментів, присуджених з відповідача за рішенням суду, на підставі ст. 192 СК України не убачається.

Враховуючи викладене, рішення місцевого суду підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з ухваленням нового судового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 листопада 2018 року.

Прийняти постанову. Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю.Кононенко

В.І. Криворотенко

О.І. Собина