Справа № 715/2469/18
Провадження № 2/715/88/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.,

секретар судового засідання Затолошна Р.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Глибоцького районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ майна, в якому позивачка просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю, зокрема, виділити їй земельну ділянку площею 0,0864 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, а відповідачу виділити транспортний засіб RENAULT MASTER, НОМЕР_1. А також просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь вартість будівельних матеріалів, придбаних нею для будівництва та ремонту житлового будинку по АДРЕСА_1, розмір яких буде визначено будівельно - технічною експертизою.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження земельної ділянки площею 0,0864 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 та житлового будинку по АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_4

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України від 22.12.2006р. у постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Звертаючись із заяво про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку, позивачем та її представником не надано до суду доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка належить відповідачу на праві власності.

Крім того, позивач просить суд накласти арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_4 Однак, у заяві про забезпечення позову не зазначено вартості нерухомого майна, на яке слід накласти арешт, а також немає ціни позову, зокрема, вартості будівельних матеріалів, які позивачка просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 Для визначення ціни позову в цій частині позивачка в позовній заяві вказує на те, що вона буде просити суд призначити по справі експертизу. Вказані обставини, на думку суду, не дають можливості вирішити питання про співмірність способу забезпечення позову, який просить застосувати позивач до ціни позову. При тому, що майно на яке просить суд накласти арешт не є предметом позову по даній справі.

Отже, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення є безпідставною і необґрунтованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк, починаючи з дня отримання копії ухвали.

Суддя: