КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 369/7228/14
Головуючий у суді І інстанції - Усатов Д.Д.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/390/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із вказаним позовом, який мотивувало тим, що 25 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № ML-009/137/2007, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 70 000 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13, 99 % річних. Датою остаточного повернення кредиту було визначено 25 квітня 2017 року. Позивачем зазначається, що станом на час звернення до суду - 16 липня 2014 року позичальник за вказаним договором має заборгованість перед банком у розмірі 62 190, 25 доларів США, що еквівалентно 727 698, 94 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та 1 108 838, 23 грн. пені.

Також вказується, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором 25 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено договір поруки №SR-009/137/2007.

14 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № ML-009/370/2008, відповідно до умов якого банком було надано позичальнику кредит у розмірі 23 000 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті). Кінцевою датою повернення кредиту було встановлено 14 липня 2023 року.

Внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за зазначеним договором станом на 16 липня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 21 588, 25 доларів США, що еквівалентно 252 607, 87 гривень, за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та 308 324, 06 грн. пені. На виконання вказаного договору 14 липня 2008 року було укладено договір поруки №SR-009/307/2008 між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк».

28 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № ML-009/927/2006, відповідно до умов якого банком було надано позичальнику кредит у розмірі 177 000 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13, 99 % річних. Датою остаточного повернення коштів визначено 27 грудня 2016 року.

Станом на 16 липня 2014 року за вказаним кредитним договором існує заборгованість у розмірі 156 115, 15 доларів США, що еквівалентно 1 826 730, 53 гривням за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та 2 731 407, 97 грн. пені. На виконання вказаного договору 25 грудня 2007 року було укладено договір поруки №SR-009/927/2006 між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк».

Поручитель, ОСОБА_3, зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням ОСОБА_2

Позивачем зазначається, що відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 20 липня 2011 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за зазначеними кредитними договорами.

Враховуючи вищевикладене, а також уточнені позовні вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" просило:

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML-009/137/2007 від 25 квітня 2007 року у розмірі 62 190, 25 доларів США, що еквівалентно 1 615 839,51 грн. за офіційним курсом НБУ та 1 108 838, 23 грн., що разом складає 2 724 677,74 грн.;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML-009/370/2008 від 14 липня 2008 року у розмірі 21 588, 25 доларів США, що еквівалентно 560 910, 22 грн. за офіційним курсом НБУ та 308 342, 06 грн., що разом складає 869 234, 28 грн.;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML-009/927/2006 від 28 грудня 2006 року у розмірі 156 115, 15 доларів США, що еквівалентно 4 056 215, 05 грн. за офіційним курсом НБУ та 2 731 407, 97 грн., що разом складає 6 787 623, 02 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML-009/137/2007 від 25 квітня 2007 року у розмірі 62 190, 25 доларів США, що еквівалентно 1 615 839,51 грн. за офіційним курсом НБУ та 1 108 838, 23 грн., що разом складає 2 724 677,74 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML-009/370/2008 від 14 липня 2008 року у розмірі 21 588, 25 доларів США, що еквівалентно 560 910, 22 грн. за офіційним курсом НБУ та 308 342, 06 грн., що разом складає 869 234, 28 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML-009/927/2006 від 28 грудня 2006 року у розмірі 156 115, 15 доларів США, що еквівалентно 4 056 215, 05 грн. за офіційним курсом НБУ та 2 731 407, 97 грн., що разом складає 6 787 623, 02 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просила скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було застосовано норми матеріального права, а саме ч.5 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки як випливає зі співвідношення стягнутої суми пені до суми кредиту, розмір пені становить 60%, що не відповідає вимогам вказаного закону. Апелянтом зазначено, що банк втратив право на стягнення заборгованості за договорами поруки 01 листопада 2012 року, оскільки ним не було пред'явлено вимогу поручителю у визначений строк, який розпочався 01 травня 2012 року та закінчився 31 жовтня 2012 року. Також не було підтверджено належними та допустимими доказами отримання позичальником грошових коштів в іноземній валюті.

27 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від представника ТОВ "ОТП Факторинг Україна" ОСОБА_6, яким заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим й просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

03 вересня 2018 року від ОСОБА_7, представника ОСОБА_3, надійшов відзив, яким зазначено, що заочне рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, а доводи апеляційної скарги вважає законними та обґрунтованими й просить скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна", суд першої інстанції виходив з того, що позичальник та поручитель, порушуючи вимоги умов кредитних договорів та договорів поруки, не виконали належним чином в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту і відсотків у сумі, передбаченій кредитними договорами.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № ML-009/137/2007, який складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою. Відповідно до умов Договору Банк надав позичальнику кредит у розмірі 70 000 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13, 99 % річних. Датою остаточного повернення кредиту було визначено 25 квітня 2017 року (а.с.12-15).

25 червня 2011 року та 30 вересня 2011 року між позичальником та Банком було укладено Додаткові договори до Кредитного договору № ML-009/137/200725 від 25 квітня 2007 року, згідно з умовами якого сторони домовилися внести зміни до вказаного Кредитного Договору (а.с.20-30).

Станом на 16 липня 2014 року позичальник за вказаним договором має заборгованість перед банком у розмірі 62 190, 25 доларів США, що еквівалентно 727 698, 94 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та 1 108 838, 23 грн. пені, що складається із залишку заборгованості за кредитом у сумі 60 561,06 дол. США, що еквівалентно 711 717,02 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 1 629,19 дол. США, що еквівалентно 19 146,33 грн.; пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 1 108 838,23 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором 25 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено договір поруки №SR-009/137/2007 (а.с.31).

25 червня 2011 року та 30 вересня 2011 року між ОСОБА_3 та Банком було укладено Додаткові договори до Договору поруки №SR-009/137/2007 від 25 квітня 2007 року, згідно з умовами якого сторони домовилися внести зміни до вказаного Договору поруки (а.с.32-34).

14 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено Кредитний договір № ML-009/370/2008, який складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою. Відповідно до умов якого Банком було надано позичальнику кредит у розмірі 23 000 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку строком на 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Кредитні кошти надавались шляхом перерахування кредитних коштів у повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку. Кінцевою датою повернення кредиту було встановлено 14 липня 2023 року (а.с.41-44).

30 вересня 2011 року між позичальником та Банком було укладено Додатковий договір до Кредитного договору № ML-009/370/2008, згідно з умовами якого сторони домовилися внести зміни до вказаного Кредитного договору (а.с.46-48).

Внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за зазначеним Договором станом на 16 липня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 21 588, 25 доларів США, що еквівалентно 252 607, 87 гривень, за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та 308 324, 06 грн. пені, що складається із залишку заборгованості за кредитом у сумі 21 588,25 дол. США, що еквівалентно 252 607,87 грн. та пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 308 324,06 грн.

14 липня 2008 року, на виконання вказаного Кредитного Договору було укладено договір поруки №SR-009/307/2008 між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» (а.с.51).

30 серпня 2011 року між ОСОБА_3 та Банком було укладено Додатковий договір до Договору поруки № SR-009/370/2008 від 14 липня 2008 року, згідно з умовами якого сторони домовилися внести зміни до вказаного Договору поруки (а.с.52-53).

28 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено Кредитний договір № ML-009/927/2006, який складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою. Відповідно до умов якого Банком було надано позичальнику кредит у розмірі 177 000 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13, 99 % річних. Датою остаточного повернення коштів визначено 27 грудня 2016 року (а.с.59-63).

29 червня 2011 року та 30 вересня 2011 року між позичальником та Банком було укладено Додаткові договори до Кредитного договору № ML-009/927/2006, згідно з умовами якого сторони домовилися внести зміни до вказаного Кредитного договору (а.с.65-74).

Станом на 16 липня 2014 року за вказаним Кредитним договором існує заборгованість у розмірі 156 115, 15 доларів США, що еквівалентно 1 826 730, 53 гривням за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку та 2 731 407, 97 грн. пені, що складається із залишку заборгованості за кредитом у сумі 154 167,09 дол. США, що еквівалентно 1 803 935,94 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 1948,06 дол. США, що еквівалентно 122 794,59 грн.; пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 2 731 407,97 грн.

З метою забезпечення виконання вказаного договору 25 грудня 2007 року було укладено договір поруки №SR-009/927/2006 між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» (а.с.77-78).

29 червня 2011 року та 30 серпня 2011 року між ОСОБА_3 та Банком було укладено Додаткові договори до Договору поруки №SR-009/927/2006 від 25 грудня 2007 року, згідно з умовами якого сторони домовилися внести зміни до вказаного Договору поруки (а.с.79-81).

Поручитель, ОСОБА_3, зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням ОСОБА_2

26 травня 2014 року позичальнику та поручителю було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості по всім трьом вищезазначеним Кредитним договорам (а.с.35,54,82).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 20 липня 2011 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за зазначеними кредитними договорами (а.с.96-102).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оцінюючи висновки суду по суті позовних вимог та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується наступним.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції та звертаючись з апеляційною скаргою апелянт посилалася на те, що жодним із документів, наданих позивачем, не вбачається підтвердження отримання позичальником коштів.

Проте дане посилання спростовується наявними в матеріалах справи кредитними заявками від імені позичальника на отримання кредитних коштів за існуючими Кредитними договорами згідно Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління НБУ №174 від 01.06.2011 р. №174 (а.с.16,45,63,64).

Доводи апелянта про припинення договору поруки, колегією суду не приймаються, оскільки ОСОБА_8 як поручитель, апеляційну скаргу на зазначене рішення суду не подавав таким чином погодився із ним.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки апелянтом не надано доказів на спростування вимог позивача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Мотивований текст постанови складено 25 січня 2019 року

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв