УХВАЛА

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 748/2659/16-ц

провадження № 61-45151ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_2, про захист прав споживача,

встановив:

01 жовтня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 надіслано до Верховного Суду із пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченим статтею 390 ЦПК України, вищевказану касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року подану касаційну скаргу залишено без руху для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин його пропуску та надання належних доказів на їх підтвердження, зокрема, порушення апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України.

Зазначена ухвала суду касаційної інстанції направлялася заявнику на адресу, указану у касаційній скарзі, проте повернулася на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2019 року продовжено заявникові строк на усунення недоліків касаційної скарги до 21 лютого 2019 року.

Зазначена ухвала суду касаційної інстанції направлялася заявнику на адресу, указану у касаційній скарзі, проте повернулася на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 18 березня 2019 року недоліки касаційної скарги не усунуто.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки заявником у встановлений судом строк, станом на 18 березня 2019 року, не виконано вимог ухвали Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року та ухвали Верховного Суду від 09 січня 2019 року щодо усунення недоліків касаційної скарги, скарга вважається неподаною та повертається заявнику.

Керуючись статтям 185, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_2, про захист прав споживача визнати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель