П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 263/3930/16-ц

Номер провадження 22-ц/804/521/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кочегарової Л.М., Попової С.А., Ткаченко Т.Б.,

сторони :

позивач - ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2018 року, у складі судді Кулика С.В.,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення суми боргу.

За заявою ОСОБА_4, ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2018 року, його позовні вимоги до ОСОБА_6 залишені без розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу зупинено на час проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи у справі № 263/15342/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Обґрунтовуючи скаргу, заявник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу, в порядку визначеному ст.360 ЦПК України, не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов*язаний зупинити провадження у справі у разі об*єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об*єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

При цьому визначаючи наявність підстав зупинення провадження, суд повинен врахувати, що така підстава для зупинення провадження, як об'єктивна неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Виходячи зі змісту вказаної норми процесуального закону необхідною передумовою для застосування такого виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Зупиняючи провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що оригінали письмових доказів, які є предметом експертного дослідження у цивільній справі № 263/15342/17, можуть мати суттєве значення у даній цивільній справі.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції таким, що не відповідає обставинам справи.

Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не обґрунтовав, яким чином з'ясування обставин у ході розгляду цивільної справи № 263/15342/17 за позовом ОСОБА_4 до поручителя ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики унеможливить розгляд заявлених позовних вимог ОСОБА_4 до боржника ОСОБА_5 про стягнення суми боргу у даній справі, та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у даній справі, виходячи із предмету, підстави позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину (стаття 204 Цивільного Кодексу України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66- 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Справа, яка переглядається, знаходиться провадженні Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з 31 березня 2016 року.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції зупинив провадження у справі з порушенням норм процесуального права та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, оскільки об*єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи не встановлено.

Відповідно до статті 379 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, судом першої інстанції порушено норми процесуального права у зв*язку з чим ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2018 року підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, ст.379 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного судового рішення 25 січня 2019 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

С.А.Попова

Т.Б. Ткаченко