ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6607/19 Справа № 199/5748/15 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року у справі за позовом Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИЛА:

У липні ДП "Плюс" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 31.08.2010 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір із додатками №№ 1,2,3, предметом якого є надання останньому послуг, спрямованих на придбання товару, а саме будівельних матеріалів вартістю 100 000,00 грн. на строк до 30.07.2020 року з умовою сплати щомісячних платежів. Виконання зазначеного зобов`язання було забезпечено договором поруки від 11.11.2010 року, який було укладено між ДП Плюс ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань станом на 21.07.2015 р. виникла заборгованість у розмірі 172 913 грн. 95 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором від 31.08.2010 року у розмірі 172913 грн. 95 коп., стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на свою користь по 1005 грн. 56 коп. штрафу.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року позов ДП Плюс ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ДП Плюс ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" заборгованість за договором від 31 серпня 2010 року у розмірі 172 913 грн. 95 коп., яка складається з : 144094 грн. 96 коп. - залишкової суми заборгованості; 28818 грн. 99 коп. штрафу. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП Плюс ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" штраф у розмірі 1005 грн. 56 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП Плюс ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" штраф у розмірі 1005 грн. 56 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року у частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 та судових витрат скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ДП Плюс ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та судових витрат відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції до апеляційного суду не оскаржувалось, тому на підставі статті 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядалось.

Постановою Верховного Суду від 08 травня 2019 року касаційну скаргу ДП Плюс ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ДП Плюс ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року переглядається лише в частині вирішення позовних вимог ДП Плюс ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, відповідно до постанови Верховного Суду від 08 травня 2019 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а заочне рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" штрафу (по одному щомісячному загальному платежу) у розмірі 1005 грн. 56 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2010 року ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" та ОСОБА_2 уклали договір №003982, згідно якого позивач надав ОСОБА_2 послуги спрямовані на придбання будівельних матеріалів вартістю 100000,00 грн., зі строком користування кредитними коштами на 180 місяців.

Додатком № 3 до вказаного договору від 11.11.2010 р. визначена залишкова заборгованість в розмірі 117 650,52 грн. та термін її погашення до 30.07.2020 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань, 11 листопада 2010 року між ДП «Плюс» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 укладено договір поруки № 2754, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н. М., за умовами якого поручителі зобов`язалися відповідати перед кредитором, кожен окремо, за виконання боржником його зобов`язань.

Відповідно до пункту 4 вказаного договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх обов`язків, передбачених договором та/або додатками до нього, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання та надав послуги спрямовані на придбання товару шляхом передачі будівельних матеріалів ОСОБА_2 , що підтверджується актом прийому-передачі від 12.11.2010 року.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором, станом на 21.07.2015 р. останній має заборгованість перед позивачем у сумі 172913,95 грн., яка складається з наступного: 144094,96 грн. - залишкова сума заборгованості; 28818,99 грн. - штраф.

Згідно до п. 11.4 ст. 11 Програми діяльності Приват-Плюс, у випадку не виконання боржником вимог кредитора по сплаті платежу, боржник зобов`язаний сплатити додатково штраф у розмірі 20% від суми несплачених щомісячних загальних платежів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст. 526, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, посилався на обгрунтованість позовних вимог, зокрема, на те, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання, але ОСОБА_2 умови договору належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача.

Колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" штрафу (по одному щомісячному загальному платежу) у розмірі 1005 грн. 56 коп., з урахуванням постанови Верховного Суду від 08 травня 2019 року.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18).

У даній справі, поряд з установленням строку дії договору кредиту сторони визначили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів) у вигляді платежів до дати, встановленої у графіку, що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Таким чином, строк пред`явлення вимоги до поручителя обраховується окремо за кожним щомісячним платежем, а відтак стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 має відбуватись у межах шестимісячного строку з моменту настання строку погашення чергового платежу відповідної частини основного зобов`язання.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 припинив виконання своїх зобов`язань з 21 листопада 2011 року, а із позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся до суду 28 липня 2015 року, тобто порука є такою що припинилась в частині щомісячних платежів, строк внесення яких настав за шість місяців до подачі цього позову.

Враховуючи те, що порука ОСОБА_1 припинилася в частині внесення щомісячних платежів, строк сплати яких настав до 21 листопада 2011 року, а в іншій частині вимог порука не припинилася, тому для правильного вирішення спору про стягнення заборгованості ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року було витребувано у ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" розрахунок заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням всіх складових заборгованості та зазначенням розміру кожного місячного платежу за кожним місяцем проплати у межах строку дії поруки № 2754 від 11 листопада 2010 року, з урахуванням постанови Верховного Суду від 08.05.2019 року.

На вимогу ухвали Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" надав розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , з урахуванням постанови Верховного Суду від 08.05.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позов подано до суду 28 липня 2015 року.

Постановою Верховного Суду від 08.05.2019 року визначено, що порука припинилася в частині щомісячних платежів, строк яких настав за шість місяців до подачі позову, тобто січень 2015 р.

Додатком № 3 до договору № 003982 від 31.08.2010 р. визначено термін погашення залишкової заборгованості до 30 липня 2020 року. Тобто з січня 2015 року до липня 2020 року дія поруки є чинна, що загалом становить 67 місяців (щомісячних платежів).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №003982 від 31.08.2010 р. ОСОБА_2 , поручителем якого є ОСОБА_1 , та з урахуванням постанови Верховного Суду від 08.05.2019 року, колегія суддів дійшла висновку, що заборгованість ОСОБА_1 становить 81 852 грн. 58 коп., яка складається з наступного: 1005 грн. 56 коп. - штраф (один щомісячний загальний платіж); 67 372 грн. 52 коп.- залишкова сума заборгованості з урахуванням постанови Верховного Суду від 08.05.2019 року (1005 грн. 56 коп. х 67 щомісячних платежів в період з 01.2015 року по 07.2020 року); 13 474 грн. 50 коп. - штраф (20% від залишкової суми заборгованості).

Колегія суддів звертає увагу на те, що додаткові пояснення, надані ОСОБА_1 , не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки спростовуються встановленими вище обставинами та матеріалами цивільної справи.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" штрафу (по одному щомісячному загальному платежу) у розмірі 1005 грн. 56 коп., та ухваленню в цій частині нового рішення, яким позовні вимоги ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" заборгованість за договором, яка складається з наступного: 1005 грн. 56 коп. - штраф (один щомісячний загальний платіж); 67 372 грн. 52 коп.- залишкова сума заборгованості; 13 474 грн. 50 коп. - штраф; а всього - 81 852 грн. 58 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2015року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс" штрафу (по одному щомісячному загальному платежу) у розмірі 1005 грн. 56 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс" заборгованість за договором, яка складається з наступного: 1005 грн. 56 коп. - штраф (один щомісячний загальний платіж); 67 372 грн. 52 коп.- залишкова сума заборгованості; 13 474 грн. 50 коп. - штраф; а всього - 81 852 грн. 58 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова