ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7595/19 Справа № 200/7040/19 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 червня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди заподіяної посадовими та службовими особами, їх неправомірними діями та бездіяльністю, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2019 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди заподіяної посадовими та службовими особами, їх неправомірними діями та бездіяльністю.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди заподіяної посадовими та службовими особами, їх неправомірними діями та бездіяльністю - вважано неподаною і повернуто позивачеві.

Роз`яснено позивачу, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 червня 2019 року по справі №200/7040/19 та прийняти постанову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 червня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи судова колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу районного суду - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач вказані в ухвалі суду від 13.05.2019 року недоліки у встановлений судом строк не усунув.

Але з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди заподіяної посадовими та службовими особами, їх неправомірними діями та бездіяльністю.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди заподіяної посадовими та службовими особами, їх неправомірними діями та бездіяльністю залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175 та ст.177 ЦПК України, а саме: 1) в прохальній частині позовної заяви не наведено обґрунтований розрахунок сум, що стягуються та взагалі не вказано в якій конкретній сумі позивач просить відшкодувати завдану йому моральну шкоду.

Копія ухвали судді отримана позивачем 28 травня 2019 року (а.с.19).

Згідно ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники подають докази у справі безпосередньо до суду.

Як вбачається з матеріалів справи заяву про усунення недоліків позовної заяви позивач подав 30.05.2019 року (а.с.11.)

Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, судом першої інстанції було надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, а копію ухвали отримано ОСОБА_1 28.05.2019 року, та 30.05.2019 року позивачем до районного суду надано заяву щодо усунення недоліків позовної заяви, тому позивачем усунуто недоліки у встановлений судом строк.

Між тим, на вказані обставини суд першої інстанції не звернув належної уваги та безпідставно повернув ОСОБА_1 його вищезазначену позовну заяву у цій справі.

Окрім того, суд першої інстанції фактично на стадії відкриття провадження у цій справі вдався до оцінки доказів наданих ОСОБА_1 в обґрунтування позову у цій справі, що можливо лише за результатами розгляду цієї справи судом першої інстанції по суті у нарадчій кімнаті відповідно до вимог ст. ст. 89, 244-245, 264, 265 ч. 4 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 червня 2019 року- скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича