Справа № 159/2793/18
Провадження № 2/159/33/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

Дубівська сільська рада Ковельського району Волинської області звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідачами, без достатніх правових підстав, самовільно зайнято частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Ковельський район, с. Дубове, вул. Олійника, 38, шляхом встановлення фундаменту по території вказаної земельної ділянки. Земельна ділянка по вул. Олійника, 38 в с. Дубове, Ковельського району належить на праві власності територіальній громаді села Дубове Ковельського району та є комунальною власністю. Вказана земельна ділянка планується надати у власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_3, як учаснику АТО. Позивач вказує, що рішенням Дубівської сільської ради Ковельського району від 21.04.2016 №8/6-1 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд», ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Олійника, 38 в селі Дубове Ковельського району площею 0.08 га. Самовільне зайняття відповідачами частини земельної ділянки по вулиці Олійника, 38 в с. Дубове Ковельського району, шляхом встановлення фундаменту, обєктивно перешкоджає позивачу реалізовувати свої повноваження в галузі земельних відносин, зокрема, - в частині розпорядження землями територіальних громад шляхом надання земельних ділянок у власність. Позивач вказує, що згідно листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області від 30.01.2018 №1003-1.15/278-18, в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих і будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів інформації щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, розташованих на земельній ділянці, котра знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Дубове, вулиця Олійника, 36 не виявлено. Тобто, споруджений відповідачами фундамент має всі ознаки самочинного будівництва в розумінні статті 376 ЦК України, оскільки збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З урахуванням викладеного, позивач просив зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Дубове, вул. Олійника, 38, шляхом знесення (демонтажу) встановленого фундаменту та стягнути з відповідачів в користь позивача судові витрати у справі.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримують повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Згідно поданої представником позивача заяви, спірна земельна ділянка по вул. Олійника, 38 в с. Дубове, Ковельського району, Волинської області належить до земель комунальної власності територіальної громади, ні в користування, ні у власність відповідачам не передавалась. Вказана земельна ділянка не є сформованою та не може бути обєктом цивільних прав. Оскільки відповідачами не отримано документів про право на виконання будівельних робіт, а відтак збудований фундамент має ознаки самовільного будівництва.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та відзив на позов. У відзиві відповідачі покликаються на те, що рішенням № 9 Дубівської сільської ради народних депутатів від 29.10.1994 ОСОБА_2 виділено у безстрокове користування земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку та господарських споруд в с. Дубове площею 0,1 га. Як забудовник, ОСОБА_2 виготовила проектні документи, будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, проект забудови затверджений головним архітектором Ковельського району у відповідності з генеральним планом. У встановленому порядку були винесені в натуру межі земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в с. Дубове, площа земельної ділянки 1000 кв.м. та складена схема виносу в натуру меж земельної ділянки. Таким чином, спорудження фундаменту проведено на підставі дозвільних документів. Відповідач розпочала приватизацію земельної ділянки та звернулась до Дубівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації. Рішенням Дубівської сільської ради № 7/8-1 від 01.08.2003 надано дозвіл на розробку технічної документації про передачу земельної ділянки загальною площею 0,1 га по вул. Олійника, 36 в с. Дубове, Ковельського району ОСОБА_2 у приватну власність. В процесі виготовлення документів, виявилось, що на території належної відповідачу земельної ділянки, пролягає кабель магістрального звязку до приміщення ДСП станції Дубове Львівської залізниці, в звязку з чим відповідачем погоджено зауваження до забудови земельної ділянки та дозволено інженером землевпорядником переміщення ділянки на 5 метрів в сторону суміжного забудовника Оліферука. 19.04.2013 Дубівська сільська рада прийняла рішення № 23/14-5, яким надала згоду ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, орієнтованою площею 0,10 га. по вул. Олійника в с. Дубове, Ковельського району. З врахуванням викладеного, відповідачі вважають, що заявлений позов є безпідставним та просили в його задоволенні відмовити. Поряд з тим, представником відповідача подано суду клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

Представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує та просить його задовольнити.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Представником відповідача було заявлено клопотання про проведення експертизи. Вивчивши подане клопотання, суд приходить до висновку, що предмет даної цивільної справи та зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а тому відмовляє в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Судом встановлено, що рішенням Дубівської сільської ради Ковельського району від 21.04.2016 №8/6-1 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд», ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд по вулиці Олійника, 38 в селі Дубове Ковельського району площею 0.08 га.

Як вбачається з листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області від 30.01.2018 №1003-1.15/278-18, в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих і будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів інформації щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, розташованих на земельній ділянці, котра знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Дубове, вулиця Олійника, 36 не виявлено.

Посилання відповідачів та їх представника на те, що на території земельної ділянки, яка належить відповідачам пролягає кабель магістрального звязку до приміщення ДСП станції Дубове Львівської залізниці, в звязку з чим Дубівською сільською радою погоджено зауваження до забудови земельної ділянки та дозволено інженером землевпорядником переміщення ділянки на 5 метрів в сторону суміжного забудовника Оліферука є безпідставним, оскільки земельна ділянка по вул. Олійника, 38 в с. Дубове, Ковельського району, де проходить частина фундаменту, який встановлений відповідачами належить на праві власності територіальній громаді села Дубове Ковельського району та є комунальною власністю і не є частиною земельної ділянки Оліферука.

До того ж, як вбачається з викопіювання з генерального плану забудови с. Дубове, Ковельського району, Волинської області (а.с.5-7), на частині земельної ділянки по вул. Олійника, 38 в с. Дубове, Ковельського району, Волинської області знаходиться фундамент, який був встановлений власниками земельної ділянки по вул. Олійника, 36 в с. Дубове, тобто відповідачами у справі.

Згідно ч.1 ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ч.2 ст. 83 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає, що самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України, визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків.

За приписами ст. 211 ЗК України, громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Таким чином, зважаючи на те, що земельна ділянка, орієнтовною площею 0,0808 га., яка розташована по вул. Олійника, 38 в с. Дубове, Ковельського району, Волинської області, перебуває у комунальній власності територіальної громади с. Дубове, Ковельського району, у власність або користування відповідачам не надавалась, останні на частині вказаної земельної ділянки самовільно, без відповідних на те правових підстав спорудили фундамент, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення та відповідачів слід зобовязати звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом знесення (демонтажу) встановленого фундаменту.

Частиною 1ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги були задоволені повністю, з відповідачів, в рівних долях з кожного, на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, ЦПК України, на підставі ст.ст. 80, 83, 116, 211, 212, 152 ЗК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Дубове, вул. Олійника, 38, шляхом знесення (демонтажу) встановленого фундаменту.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2,в рівних долях з кожного, на користь Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області судові витрати у справі в сумі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасники справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано головуючим 25.01.2019.

Головуючий:ОСОБА_4