Справа № 408/3866/18-ц
Провадження № 22-ц/810/438/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Коновалової В.А.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1, відповідач - Управління Державної казначейської служби України у місті Ровеньки Луганської області, співвідповідач - відділ Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 21 листопада 2018 року, постановлену Біловодським районним судом у складі: судді Соболєва Є.О. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у місті Ровеньки Луганської області (далі за текстом УДКСУ), відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 11 лютого 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано УДКС України у м. Ровеньки Луганської області сплатити на користь ОСОБА_1 5 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 12 травня 2014 року рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 11 лютого 2014 року змінено. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У травні 2014 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення апеляційного суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2014 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі та витребувано з Ровеньківського міського суду Луганської області цивільну справу № 2-391/12.

Оскільки Ровеньківський міський суд Луганської області знаходиться на території проведення операції об'єднаних сил Збройних сил України, справа до касаційної інстанції не надійшла.

Підпунктом 20 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, якщо суд, до юрисдикції якого відповідно до вимог процесуального закону відноситься вирішення питання про відновлення втраченого провадження, знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченого провадження здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» або Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та згідно з розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальну підсудність справ Ровеньківського міського суду Луганської області змінено й визначено територіальну підсудність справ за Біловодським районним судом Луганської області.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2018 року направлено до Біловодського районного суду Луганської області копії матеріалів касаційного провадження № 61-22346ск18 у справі № 2-391/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у місті Ровеньки Луганської області, Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про відшкодування моральної шкоди для відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 20 серпня 2018 року призначено розгляд справи про відновлення втраченого провадження у справі № 2-391/12 ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у місті Ровеньки Луганської області (далі за текстом УДКСУ), відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 21 листопада 2018 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження № 2-391/12 у зв'язку з недостатністю зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана ухвала ухвалена з порушенням норм матеріального права та просить ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2018 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів - Коновалова В.А., Стахова Н.В. Апеляційне провадження по справі відкрито 30 листопада 2018 року, ухвалою суду від 11 грудня 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду на 08 січня 2019 року о 14-й год. 08 січня 2019 року розгляд справи у звязку із хворобою судді Стахової Н.В. призначений на 22 січня 2019 року об 11-й. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22 січня 2019 року вилучено суддю Стахову Н.В. у зв'язку із хворобою, новий суддя у складі колегії Єрмаков Ю.В.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у відновленні втраченого судового провадження, суд першої інстанції виходив з того, що метою поновлення документів судового провадження є перегляд рішення апеляційної інстанції в касаційному порядку, і оскільки частиною 7 статті 394 ЦПК України передбачено під час відкриття касаційного провадження вирішення питання про витребування справи загалом, а не окремої її частини, то зібраних матеріалів явно недостатньо для точного відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-391/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління ДКСУ у м. Ровеньки Луганської області, відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві про відшкодування моральної шкоди.

Такий висновок суду є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України визначено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За змістом ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до частини третьої ст. 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 11 лютого 2014 року позов ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у місті Ровеньки Луганської області (далі за текстом УДКСУ), відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про відшкодування моральної шкоди задоволено частково: зобов'язано УДКС сплатити на користь ОСОБА_1 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди за рахунок Державного Бюджету України; в іншій частині позову відмовлено (а.с. 8-11).

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 12 травня 2014 року рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 11 лютого 2014 року змінено. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 12-14).

Як вбачається з ухвали Верховного Суду від 01 серпня 2018 року, у травні 2014 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення апеляційного суду;

ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2014 року касаційне провадження у зазначеній справі відкрито та витребувано з Ровеньківського міського суду Луганської області цивільну справу № 2-391/12 (а.с. 3-4, 16-17).

Те, що вказане судове провадження втрачене у зв'язку із знаходженням Ровеньківського міського суду Луганської області на території проведення операції об'єднаних сил Збройних сил України, ніким не оспорюється.

Розглядаючи справу за доводами апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги, що рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 11.02.2014 року, яке було змінено рішенням апеляційного суду Луганської області від 12 травня 2014 року, містить обґрунтування лише дослідженими у судовому засіданні:

- виконавчим листом № 2-2790/2002, виданим 13.02.2003 року Ровеньківським міським судом Луганської області на виконання рішення суду від 19.12.2002 року по справі за позовом ОСОБА_1 до редакції газети «Директор школи» про відшкодування моральної шкоди, про зобов'язання відповідача опублікувати спростування на статтю «Аттестация и диалогизация», надруковану в газеті «Директор школи» № 38/134/2000 рік;

- постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Мойсеєнко В.В. від 21.06.2007 року про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2790, виданого 13.02.2003 року;

- постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.02.2008 року у справі № 22-а-1280/08, якою встановлено, що вищевказана постанова державного виконавця всупереч вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» заявнику ОСОБА_1 не направлялася; даною постановою Донецький апеляційний адміністративний суд зобов'язав державного виконавця направити ОСОБА_1 постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Будь-які інші докази судом не досліджувалися.

Всі зазначені докази надані позивачем під час вирішення судом питання про відновлення втраченого судового провадження і наявні в матеріалах справи (а.с. 27, 28, 30, 31).

В рішенні апеляційного суду Луганської області від 12 травня 2014 року не надається оцінка будь-яким іншим доказам.

Надана позивачем ОСОБА_1 під час вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження копія його позовної заяви від 21.07.09 року свідчить про те, що додатком до позову вказувалася лише копія постанови держвиконавця від 21.06.2007 року (а.с. 24).

Крім того, позивачем надано суду копію апеляційної скарги Управління ДКУ, заперечення на неї позивача ОСОБА_1 (а.с. 34-36, 37).

За змістом розділу десятого «Відновлення втраченого судового провадження» ЦПК України обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У зв'язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення. Для оскарження судового рішення, його перегляду за нововиявленими обставинами необхідним є не лише відновлення самого рішення, а й відновлення письмових доказів у справі, які досліджувалися судом і результати оцінки яких відображені у такому рішенні.

В порушення вказаного та загальних вимог статті 260 ЦПК України, що регулює вимоги до змісту ухвали суду, суд не мотивував своє рішення належним чином, не дав оцінки кожному наявному доказу, який досліджувався судом під час ухвалення рішення у справі, про відновлення провадження по якій ставиться питання, не зазначив про недостатніх та яких саме доказів, на які міститься посилання у рішенні суду, а обмежився загальним посиланням на явну недостатність зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-391/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління ДКСУ у м. Ровеньки Луганської області, відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві про відшкодування моральної шкоди.

Посилання суду на неможливість позивача зняти копії з матеріалів справи 2-391/12, яка знаходиться в Ровеньківському міському суді Луганської області, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вказаний суд знаходиться на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Крім того, вдаючись до трактування дій суду касаційної інстанції під час відкриття касаційного провадження та витребування справи загалом, а не окремої її частини, суд не звернув уваги на те, що касаційне провадження у справі № 2-391/12 вже відкрито ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2014 року та витребувано з Ровеньківського міського суду Луганської області вказану цивільну справу.

Тому слушними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про вказані порушення норм процесуального права, які призвели до прийняття помилкового судового рішення.

Наведене неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 21 листопада 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 24 січня 2019 року.

Головуючий

Судді:

.