Номер провадження: 22-ц/813/1036/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із заявою, якою просила встановити юридичний факт належності їй на праві власності об`єкту нерухомого майна, а саме 95/2000 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна за № Н-1223 від 29 листопада 2000 року, посвідченого Одеською універсальною товарною біржею «Центр». При цьому посилалась на те, що 29 листопада 2000 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за № Н 1223, згідно якого заявник придбала об`єкт нерухомості, а саме: 95/2000 частини квартири АДРЕСА_1 . Договір було укладено через Одеську універсальну товарну біржу «Центр» з подальшою реєстрацією в комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації нерухомого майна». Заявник зазначила, що наявні в неї оригінали договору купівлі-продажу нерухомого майна були втрачені, а в інший законний спосіб отримати дублікат договору купівлі-продажу нерухомого майна не вбачається можливим, у зв`язку із чим була змушена звернутися до суду (т. 1, а.с. 3-4).

17 січня 2018 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено юридичний факт належності ОСОБА_1 на праві власності об`єкту нерухомого майна 95/2000 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна за № Н-1223 від 29 листопада 2000 року, посвідченого Одеською універсальною товарною біржею «Центр» (т. 1, а.с. 64-65).

19 березня 2018 року не погоджуючись з вказаним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року Головне територіальне управління юстиції в Одеській області звернувся до суду першої інстанції з апеляційною скаргою. Так, апелянт вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а саме судом не встановлено належну заінтересовану особу по даній справі, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року № 304-р «Про припинення надання адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців деякими органами державної реєстрації, утвореними Міністерством юстиції» припинено надання адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень саме органами утвореними Міністерством юстиції України та створено новий підрозділ юридичного департаменту Одеської міської ради - управління державної реєстрації, на яке покладено обов`язок з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Тому апелянт просить скасувати рішення від 17 січня 2018 року, винести нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення (т. 2, а.с. 11-15).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Громіка Р.Д. від 25.04.2018 року було вирішено поновити строк апеляційного оскарження та відкрито апеляційне провадження в справі (т. 2, а.с. 31-32). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.06.2018 року справа була призначена до розгляду (т. 2, а.с. 36).

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2019 року справа була прийнята до провадження (т. 2, а.с. 51-53).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні 31.10.2019 року представник заінтересованої особи - Тарасенко Н.І. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги з врахуванням предмету та підстав заявленого позову в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що встановлення даного факту для заявника має юридичні наслідки у виді підтвердження права власності на квартиру та саме цей факт має для заявника юридичне значення, а тому вирішив задовольнити заяву.

Апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності їй на праві власності об`єкту нерухомого майна, а саме 95/2000 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна за № Н-1223 від 29 листопада 2000 року, посвідченого Одеською універсальною товарною біржею «Центр» (т. 1, а.с. 3-4).

На підтвердження своїх вимог заявник надала до суду копію договору купівлі-продажу нерухомого майна за № Н-1223 від 29 листопада 2000 року, посвідченого Одеською універсальною товарною біржею «Центр», за умовами якого вона придбала 95/2000 частини квартири АДРЕСА_1 , технічний паспорт вказаного нерухомого майна, відповідь директора КП «БТІ» Одеської міської ради № 483508.72.17 від 05.05.2017 року, в якому зазначено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 95/2000 частини кв. АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 7-8, 11-12, 17). Крім того, у вказаному листі зазначено, що право власності на інші частини зареєстровано за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

За ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до ч. 5 вказаної статті якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що нерухоме майно зареєстроване не тільки за заявником, але й також за іншими особами, що підтверджується листом КП «БТІ» Одеської міської ради № 483508.72.17 від 05.05.2017 року. Однак вказаних співвласників не було залучено до участі в справі як заінтересованих осіб всупереч положенням частини четвертої статті 294 ЦПК України в зв`язку з чим відсутня можливість належним чином встановити відсутність спору про право щодо частини нерухомого майна, що в свою чергу визначає вид цивільного провадження (позовне або окреме).

Окрім того апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, щов своїй постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме в п. 17 Пленум Верховного суду України роз`яснив, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. За обставинами даної справи заявник надала до суду копію договору купівлі-продажу частини нерухомого майна з поміткою бюро технічної інвентаризації про право власності на звороті, а також відповідь директора КП «БТІ» Одеської міської ради, якою було підтверджено реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на 95/2000 частини квартири. Доказів, які б свідчили про відсутність можливості одержати чи відновити документ, який підтверджує наявність права власності на нерухоме майно, або ж про відмову видати чи відновити такий документ заявником надано не було.

Одночасно апеляційний суд зауважує, що заінтересована особа, яка була залучена заявником до участі в справі - Головне територіальне управління юстиції в Одеській області з 01 травня 2016 року припинили надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про що безпосередньо вказувалось представником залученої особи в процесі розгляду справи та в апеляційній скарзі. Як вбачається з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ГТУЮ в Одеській області з 17.10.2019 року знаходиться в стані припинення. Отже, ГТУЮ в Одеській області на момент звернення до суду з заявою та розгляду справи не мало відповідних повноважень, а тому не могло бути залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями цивільного процесуального законодавства суд, ухвалюючи рішення в справі, повинен повно і всебічно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо (ст. 264 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення не повно встановив всі обставини, яка мають значення для справи та помилково застосував норми процесуального права, апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу та на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує оскаржуване рішення та приймає рішення про залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 02 грудня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

31.10.2019 року м. Одеса