КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/162/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Київ

Справа № 757/17267/18-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Чобіток А.О., Шебуєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 7 серпня 2018 року, постановлену у складі судді Писанець В.А., про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 7 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для розгляду до Підволочиського районного суду Тернопільської області, посилаючись на незаконність ухвали, порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині недотримання правил підсудності.

Вказував, що позивач звернувся з позовом до суду за місцем постійного заняття відповідача, при цьому зазначивши постійне місце зайняття відповідача - Громадська спілка «Федерація футболу України». Однак, відповідач обраний на посаду віце-президента вказаної спілки на громадських засадах, а тому зазначена посада не є місцем його постійного заняття. Вважає, що даний спір підлягає розгляду Підволочиським районним судом Тернопільської області, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України. Зазначав, що позивачем не надано доказів того, що він вживав будь-які заходи для встановлення місця реєстрації відповідача.

Посилався на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення позивачем вимог ст. ст. 27, 28 ЦПК України, не перевірив та не встановив місце проживання відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Представник позивача ОСОБА_5 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку учасників справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відкриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що підстав для відмови у відкритті провадження у справі або для повернення позовної заяви не вбачається, справа підсудна Печерському районному суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Звертаючись до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, позивач ОСОБА_3 посилався на те, що даний позов пред'являється відповідно до ч.9 ст. 28 ЦПК України, за місцем постійного заняття відповідача, та зазначив, що відповідач ОСОБА_2 працює за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 7-А на посаді віце-президента громадської спілки «Федерація футболу України».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх територіальної юрисдикції (підсудності).

Враховуючи предмет даного позову, застосуванню підлягають загальні правила підсудності, визначені ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, передбачено правило загальної територіальної підсудності, згідно з якою, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, ч. 9 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Таким чином, зазначена норма передбачає право позивача звернутися до суду за місцем постійного заняття (роботи) відповідача, якщо його місце реєстрації проживання або перебування невідоме.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 37 Постанови № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

З матеріалів справи вбачається, що при пред'явленні позову до Печерського районного суду м. Києва, позивачу не була відома адреса місця проживання відповідача ОСОБА_2, а оскільки відповідач займає посаду віце-президента громадської спілки «Федерація футболу України», то в позовній заяві була вказана адреса місця його заняття (роботи), що відповідає положенням ч. 9 ст. 28 ЦПК України.

Таким чином на стадії відкриття провадження у даному випадку висновок суду про підсудність справи Печерському районному суду м. Києва відповідає нормам процесуального закону та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач обраний на посаду віце-президента спілки «Федерація футболу України» на громадських засадах, а тому зазначена посада не є його місцем постійного заняття вищевказаних висновків не спростовують.

Пред'являючи позов про захист честі, гідності та ділової репутації, позивач обґрунтовує його тим, що він є почесним президентом СФК «Нива -В», а відповідач почесним президентом ФК «Агробізнес» (м. Волочиськ), а також з 17.06.2017 року займає посаду віце-президента громадської спілки «Федерація футболу України». 09 вересня 2017 року відповідач, після завершення футбольного матчу 11 туру чемпіонату України в другій лізі (група А) між ФК «Агробізнес» та СФК «Нива-В», який відбувся у м. Волочиськ на місцевому стадіоні «Юність», перед численними вболівальниками та присутніми людьми на даному футбольному матчі поширив про позивача недостовірну інформацію.

З викладеного вбачається, що позивачу було достовірно відомо лише місце заняття відповідача саме у громадській організації «Федерація футболу України».

Отже, позивач пред'являючи даний позов, відповідно до положень ч. 9 ст. 28 ЦПК України, за місцем постійного заняття (роботи) відповідача, який займає посаду віце-президента громадської спілки «Федерація футболу України», не порушив вимог процесуального права в частині визначення територіальної юрисдикції (підсудності).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, адреса місця проживання відповідача ОСОБА_2 позивачу відома не була, а оскільки відповідач є віце-президентом громадської спілки «Федерація футболу України», то в позовній заяві була вказана лише адреса його місця заняття (роботи).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення позивачем вимог ст. ст. 27, 28 ЦПК України, не перевірив та не встановив місце проживання відповідача висновків суду не спростовують, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду за правилами альтернативної підсудності, встановленої ч. 9 ст. 28 ЦПК України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача позивачу не було відомо, а була достовірно відома адреса місця заняття (роботи) відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про порушення судом правил підсудності при відкритті провадження у справі висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 24 січня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Шебуєва В.А.

ЧобітокА.О.