Справа № 527/2632/18
провадження 2/527/171/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2019 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Павлійчук А.В.,
за участю секретаря судового засідання - Бутко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Глобине цивільну справу №527/2632/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Глобинської міської ради Полтавської області про визнання втрати права користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В:
22 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання втрати права користування житловим приміщенням.
В своїй заяві позивач зазначив, що він є власниками житлового будинку, розташованого в м. Глобине, Полтавської області по вулиці Корольова, 22, відповідач зареєстрований за вище вказаною адресою, проте у даному будинку не проживає. Як власник він утримує будинок та оплачує комунальні послуги, а реєстрація відповідача у домоволодінні не дає йому змоги отримувати державні пільги на оплату вказаних послуг.
Посилаючись на викладене, на порушення прав власника, позивач просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Корольова, 22, м. Глобине, Полтавської області.
Позивач в судове засідання не зявився, на адресу суду направив заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.
ОСОБА_1 відповідно до Договору дарування серії НАМ № 140726 від 11 лютого 2015 року, посвідченому приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 145, є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Полтавська область, м. Глобине, вул. Корольова (стара назва Свердлова), 22.
Відповідно до письмових пояснень свідків від 24.01.2019 ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вбачається, що ОСОБА_2, більше пяти років за адресою: Полтавська область, м. Глобине, вул. Корольова, 22, не проживає.
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як зазначено в ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч. 1 ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, колишніми членами його сімї, а також членами сімї колишнього власника житла.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, будучи власником житлового будинку, позбавлений права вільно розпоряджатись своєю власністю, оскільки у ньому зареєстрований ОСОБА_2, який не проживає в ньому, а тому позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 211, 223, 258, 259, 263, 265,268,273, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Корольова, 22, м. Глобине, Полтавської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручення у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія КО № 825485, рнокпп: НОМЕР_1);
Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія КО № 809584);
Суддя А. В. Павлійчук