Справа № 140/3092/18
Провадження № 2/140/1254/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.01.2019 року суддя Немирівського районного суду Вінницької області Алєксєєнко В.М. оглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Півісенс Плюс» про визнання недійсним договору доручення та повернення грошових коштів,
30.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся в Немирівський районний суд Вінницької області з позовом до ТОВ «Півісенс Плюс» про визнання недійсним договору доручення та повернення грошових коштів.
03.12.2018 року ухвалою судді Немирівського районного суду Вінницької області було відкрито провадження у справі і призначено до підготовчого судового засідання на 25.01.2018 року.
Однак, після відкриття провадження у справі, встановлено що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, а саме:
- не в повній мірі зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.). Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Позовні вимоги позивача містять одну вимогу немайнового характеру (визнання недійсним договору доручення № Т1122 від 18 червня 2018 року укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ТРАНСМОТОРС») та одну вимогу майнового характеру (стягнення з ТОВ «ПІВІСЕНС ПЛЮС» сплачених коштів).
В порушення наведених положень закону, позивачем не додано доказів сплати судового збору за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 704,80 грн.
Відповідно до абз. 2, 3 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку з цим, суд повинен перевірити, щоби платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами). Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені ЦПК України.
Відповідно до п. 12 до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір, згідно з частиною третьою статті 6 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розміру, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстав залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали.
За таких обставин суд вважає, що позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 187 ЦПК України, суддя, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Півісенс Плюс» про визнання недійсним договору доручення та повернення грошових коштів - залишити без руху.
Надати строк позивачу для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем зазначеної ухвали.
В разі невиконання ухвали в указаний строк позовна заява буде залишена без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: