Справа № 712/3823/18
Провадження № 2/712/116/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пироженко В.Д.,

при секретарі - Жук О.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Старовойтова Л.В. про визнання недійсною та скасування заяви, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, просить визнати недісною та скасувати заяву від 23.09.2010 року, підписану ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., зареєстровану у реєстрі за № 3971.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 є власником 7/10 житлового будинку АДРЕСА_1. Іншим співвласником домоволодіння з часткою 3/10 на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.2001 року є ОСОБА_3.

Рішенням Черкаської міської ради від 15.09.1955 року №664а за домоволодінням була закріплена у постійне користування земельна ділянка площею 0,1124 га. По фактичному користуванню розмір земельної ділянки становить 0,0605 га.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.10.2015 року ОСОБА_5 була визнана недієздатною, опікуном призначено ОСОБА_1.

У березні 2016 року ОСОБА_1 знайшла у ОСОБА_5 копію нотаріально посвідченої заяви від 23.09.2010 укладеної між співвласником будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визначення та погодження розподілу земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1. Відповідно до плану розподілу земельної ділянки, загальна площа земельної ділянки становить 605 кв.м, земельна ділянка ОСОБА_3 площею 294 кв.м, земельна ділянка - ОСОБА_5 площею 311 кв.м.

Однак, ОСОБА_1 крім вказаної заяви знайшла і копію заяви ОСОБА_5 від 06.09.2004 року адресовану на Черкаську міську раду з проханням передати їй у приватну власність присадибну ділянку площею 397,6 кв.м., яка вказує на волевиявлення ОСОБА_5 приватизувати саме 397,6 кв.м.. По причині неможливості усвідомлювати свої дії та керувати ними 23.09.2010 року підписала нотаріально посвідчену заяву, по якій у її користування відійшло лише 311 кв.м..

Вказана заява від 23.09.2010 року стала підставою для виготовлення плану меж земельної ділянки, що є обов'язковою складовою технічної документації із землеустрою, на підставі якої ОСОБА_3 було передано у власність земельну ділянку площею 294 кв.м. Рішенням Черкаської міської ради від 09.06.2011 № 2-591 «Про передачу громадянам земельних ділянок безоплатно у власність (ОСОБА_7 та інші) ОСОБА_3 було видано державний акт серії НОМЕР_1 від 20.12.2011.

Позивач зазначає, що під час вчинення нотаріальної дії 23.09.2010 року не було дотримано вимог, які необхідні для чинності правочину, так як ОСОБА_5 на 23.09.2010 року була недієздатною особою, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №26 від 20.01.2017 року.

У судовому засіданні представник позивача та адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задоволити.

Відповідач та представник відповідача адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову повністю заперечував та просив в задоволенні заявлених вимог відмовити.

Представник відповідача в судовому засідання зазначив, що право позивача порушено не було, оскільки земельна ділянка приватизована. Крім того, не має ніякого правового значення і без заяви затвердити технічну документацію, просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа приватний нотаріус Старовойтова Л.В. в судове засідання не з'явилась, надала суду клопотання в якому просила справу розглянути в їх відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ч.2 ст.78 ЦПК України визначають, що обставинами справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Так, ОСОБА_5 є власником 7/10 житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого держнотконторою 05.11.2001 року. ОСОБА_3 є власником 3/10 житлового будинку на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом 10.12.2001 року №9358.

Рішенням Черкаської міської ради від 15.09.1955 №664а за домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була закріплена у постійне користування земельна ділянка площею 0,1124 га. По фактичному користуванню розмір земельної ділянки по обмірам КП «Земля» становить 0,0605 га, по даним БТІ - 0,0568 га.

23.09.2010 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. за номером в реєстрі 3971 посвідчено заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_5, відповідно до якої сторони надали згоду на визначення і погодження розподілу земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1, згідно плану розподілу земельної ділянки, який додається до заяви.

Згідно вказаного плану розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальна площа земельної ділянки - 605 кв.м., з них площа земельної ділянки ОСОБА_3 - 294 кв.м., площа земельної ділянки ОСОБА_5 - 311 кв.м.

Пунктом 1.4 рішення Черкаської міської ради від 09.06.2011 року №2-591 «Про передачу громадянам земельних ділянок безоплатно у власність» ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 земельна ділянка площею 294 кв.м. надана у власність.

На підставі зазначеного рішення №2-591 від 09.06.2011 року ОСОБА_3 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 20.12.2011 року.

25.01.2018 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси (справа №712/4731/16-ц, провадження №2/712/29/18) скасовано п.1.4 рішення Черкаської міської ради від 09.06.2011 року №2-591 «Про передачу громадянам земельних ділянок безоплатно у власність» та визнано недійсним державний акт НОМЕР_1 від 20.12.2011 року, про право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0294 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що виданий на ім'я ОСОБА_3.

05 червня 2018 року вказане рішення суду постановою апеляційного суду Черкаської області (справа №22-ц/793/526/18) скасоване та прийнята нова постанова, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Представник позивача під час розгляду данної справи наголошує, що на момент вчинення нотаріальної дії 23.09.2010 року ОСОБА_5 не могла усвідомлювати значення своїх дій. Підписаний нею план розподілу земельної ділянки від 23.09.2010 року, в момент коли вона не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати, порушує її права, оскільки відповідно до абрису, який знаходиться в технічній документації межа проходить не по лінії сараю позивачки та не є прямою. В акті визначення та погодженя меж лінія зазначена пряма та проходить по стіні сараю позивачки, що порушує її право на обслуговування даної будівлі.

Встановлено, що в ході розгляду Соснівським районним судом м. Черкаси цивільної справи №712/4731/16-ц призначалась судово-психіатрична експертиза.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №26 від 20.01.2017року ОСОБА_5 станом на 23.09.2010 р., тобто на момент юридично значимих дій «виявляла ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді органічного психічного розладу, що виник внаслідок хронічної гіпертонічної, атеросклеротичної дисциркуляторної енцефалопатії з недостатністю III ступеню та внаслідок перенесеного геморагічного інсульту (01.07.2005 року) з крововиливом у лівий бічний мозковий шлуночок (та наступним його оперативним видаленням) з домінуючим вираженими емоційно-вольовими, мнестично-інтелектуальними розладами, що позбавляло її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними у вказаний період часу (тобто станом на 23.09.2010 року)».

Таким чином, вказаний вище висновок експерта вказує на те, що ОСОБА_5 не розуміла своїх дій та не могла керувати ними станом на день підписання нотаріальної угоди від 23.09.2010 року.

09.10.2015 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 визнана недієздатною та їй призначено опікуна ОСОБА_1.

В своїй постанові від 05 червня 2018 року (справа №22-ц/793/526/18) апеляційний суд Черкаської області звертає увагу, що заява про визначення та погодження розподілу земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 на сьогоднішній день не скасована і є чинною, оскільки питання про визнання зазначеного правочину недійсним представником позивача не ставилось і не вирішувалось. Зокрема, в заяві від 23.09.2010 року №3971 засвідчено нотаріусом справжність підпису ОСОБА_5, особу її було встановлено та дієздатність перевірено.

Порядок вчинення нотаріальних дій, визначений та регламентований Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок)

Відповідно до глави 4 п. 1 Порядку дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до глави 6 Порядку:

1.Нотаріус зобов'язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії.

2.Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

3.Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Установлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони.

4.Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

Відповідно до розділу 6 глави 7 Порядку:

6. Умови засвідчення справжності підпису на документах:

6.1. Нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить закону і які не мають характеру правочинів та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини.

6.2. Нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою.

Згідно ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В ході розгляду справи встановлено, що під час вчинення нотаріальної дії 23.09.2010 року, не було дотримано вимог передбачених ст. 203 ЦК України, оскільки одна із сторін правочину, а саме ОСОБА_5 на момент вчинення правочину була недієздатною, що є підставою для визнання такого правочину недійсним.

За таких обставин, враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 259, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 225 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_5 недієздатної ОСОБА_5 - з а д о в о л и т и.

Визнати недійсною заяву від 23.09.2010 року, підписану ОСОБА_5 і ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. та зареєстрованою у реєстрі за №3971.

Скасувати заяву від 23.09.2010 року, підписану ОСОБА_5 і ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. та зареєстровану у реєстрі за №3971.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В.Д. Пироженко

Дата складення повного тексту рішення 28.01.2019 року.