Справа № 212/1752/15-ц
У Х В А Л А

25 січня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: Головуючого судді: Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання: Тузничої А.Р., заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1, який діє на підставі довіреностей в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 із заявою про перегляд та скасування вище вказаного заочного рішення суду від 16 вересня 2015 року, а також ухвали про заміну стягувача від 06 вересня 2018 року.

В обґрунтування заяви вказав, що не згодний з вищезазначеним рішенням та ухвалою, вважає, що вони мають бути переглянуті судом, оскільки відповідачі не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, таким чином, були позбавлені можливості бути присутніми на судовому засіданні і надати суду докази на підтвердження своїх заперечень проти позову. Крім того, до участі у справі не була залучена в якості заінтересованої особи ОСОБА_4, яка є майновим поручителем забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. Тому обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті не з'ясовані у повному обсязі, що потягло за собою постановлення необґрунтованого на його думку, рішення.

В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надавши на адресу суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доводи заяви про перегляд заочного рішення та ухвали про заміну стягувача підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити.

Суд, вислухавши представника заявників, вивчивши зміст заяви про перегляд заочного рішення та ухвали суду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо норм законодавства, які підлягають застосуванню під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, ухваленого судом до набрання чинності нової редакції ЦПК України від 15.12.2017 року, суд виходить з вимог ст.3 ЦПК України (в редакції на момент розгляду даної заяви), згідно якої, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, застосуванню підлягають норми закону, що діють на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення за виключенням норм, які встановлюють нові обовязки, скасовують чи звужують права сторін по справі.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні положення містились і в попередній редакції зазначених статей, а отже підставою для скасування заочного рішення суду, ухваленого як за попередньої редакції закону так і після набрання чинності нової редакції ЦПК України необхідна одночасна наявність двох умов.

Законодавче застосування в конструкції статті 288 ЦПК України (ст. 232 ЦПК України у попередній редакції) сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Положення ст.224 ЦПК України (в редакції станом на 16.09.2015 р.), що діяли на час ухвалення судом заочного рішення, передбачали можливість ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

З матеріалів справи встановлено, що справа розглянута судом у відсутності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які неодноразово викликались до суду, а також особисто отримували судові виклики, ухвалу про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з додатками, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення відправлення з підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.31,32), а також наступні зворотні повідомлення (а.с.45-49, 58-63), які неодноразово направлялись відповідачам за місцем їх реєстрації, уповноваженою особою залишалися повідомлення про надходження судової повістки, за отриманням яких відповідачі не зверталися, що суд в сукупності розцінює як відмову від отримання повісток, що відповідно до ст. 68 ЦПК України (в редакції станом на 16.09.2015 року) є належним повідомленням особи. Тому суд вважає, що відповідачі, будучи обізнаними про наявність спору на розгляді в суді, до суду не зявились та не надали жодних доказів поважності не явки в судове засідання.

Крім того, в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом під час ухвалення заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є незгода з судовим рішенням по суті, що може бути обґрунтуванням апеляційної скарги.

Вимоги ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягають, оскільки вона не була учасником справи, зокрема відповідачем, який законодавчо наділений правом ініціювати перегляд заочного рішення.

При цьому, згідно ст. 352 ЦПК України, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вимоги заявників про перегляд ухвали суду від 06 вересня 2018 року у вказаній цивільній справі, якою замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» задоволенню також не підлягають, оскільки цивільним процесуальним законодавством не передбачено можливості перегляду ухвал суду за заявою учасників справи.

Натомість, п.28) ч.1 ст.353 ЦПК України передбачено можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,287,288 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення від 16 вересня 2015 року та ухвали від 06 вересня 2018 року про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

Роз'яснити, що відповідно до ч. 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 25 січня 2019 року.

Суддя М.Д.Власенко