Справа № 288/181/17
Провадження № 2/288/60/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представників відповідача - ОСОБА_4, Шиманського О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Попільнянського кооперативного ринку про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянського кооперативного ринку (далі - відповідач) про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді директора Попільнянського кооперативного ринку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачем зазначено, що з 08 червня 2006 року він працював директором Попільнянського кооперативного ринку на підставі контракту укладеного між ним та головою правління Попільнянського районного споживчого товариства (надалі - Попільнянське РайСТ).

20 травня 2015 року рішенням засновника Попільнянського районного споживчого товариства на виконання рішення позачергових загальних зборів Попільнянського районного споживчого товариства від 09 вересня 2012 року в Статут Попільнянського кооперативного ринку були внесені зміни та введено в засновники, крім Попільнянського районного споживчого товариства ще одинадцять фізичних осіб.

Між сторонами при укладанні трудового договору у вигляді контракту було обумовлено термін його дії до 07 червня 2016 року.

01 червня 2016 року постановою правління Попільнянського районного споживчого товариства № 10 позивача було звільнено з посади директора Попільнянського кооперативного ринку у зв`язку із закінченням 07 червня 2016 року строку дії контракту.

Позивач зазначає, що на засідання правління Попільнянського районного споживчого товариства його запрошено не було, хоча він також являється членом правління і про прийняте рішення йому не було відомо. Він продовжував виконувати обов`язки директора Попільнянського кооперативного ринку і будь - яких письмових заперечень зі сторони Попільнянського районного споживчого товариства не було. Тим самим, Попільнянське районне споживче товариство погодилось з продовженням контракту з ним на невизначений строк.

18 березня 2016 року рішенням загальних зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку позивача було обрано директором ринку і з 08 червня 2016 року було призначено директором Попільнянського кооперативного ринку, тим самим фактично було підтверджено продовження з позивачем контракту на невизначений строк і про його роботу директором ринку було відомо посадовим особам Попільнянського районного споживчого товариства.

Позивач вказує, що в суді він ознайомився з наказом № 26 від 20 жовтня 2016 року Попільнянського кооперативного ринку про його звільнення з посади директора ринку, відповідно до рішення загальних зборів засновників ринку від 12 жовтня 2016 року з 20 жовтня 2016 року, однак про проведення зборів його належно ніхто не повідомив, хоча він також являється засновником Попільнянського кооперативного ринку.

Своїм наказом № 26 від 20 жовтня 2016 року в. о. директора Попільнянського кооперативного ринку ОСОБА_4 фактичного як зазначає позивач підтвердила ту обставину, що позивачем фактично після закінчення дії контракту 07 червня 2016 року його було продовжено не невизначений строк, оскільки підставою його звільнення стало рішення зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку від 12 жовтня 2016 року, а не закінчення контракту, укладеного між ним та Попільнянським районним споживчим товариством.

Позивач зазначає, що ОСОБА_4 не мала права підписувати як в. о. директора Попільнянського кооперативного ринку наказ № 26 від 20 червня 2016 року про його звільнення, оскільки на час підписання наказу вона не була в. о. директора Попільнянського кооперативного ринку. Про що свідчить наказ № 27 від 20 жовтня 2016 року про призначення ОСОБА_4 виконуючою обов`язки директора Попільнянського кооперативного ринку, який був виданий фактично після його звільнення, тобто в неї були відсутні повноваження в. о. директора Попільнянського кооперативного ринку.

Незаконним звільненням позивачу спричинені моральні та душевні страждання, весь час він переживав з приводу його звільнення, його сім`я та він були позбавленні нормального спілкування з оточуючими.

На підставі вищевикладеного, у продовж розгляду справи, позивачем уточнені позовні вимоги та просить суд: визнати незаконним і скасувати наказ № 26 від 20 жовтня 2016 року про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Попільнянського кооперативного ринку на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпПУ;

- Поновити ОСОБА_3 на посаді директора Попільнянського кооперативного ринку з 20 жовтня 2016 року;

- Стягнути з Попільнянського кооперативного ринку на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2016 року по 18 вересня 2019 року в розмірі 149835 гривень;

- Стягнути з Попільнянського кооперативного ринку на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні з підстав викладений в запереченні, письмових поясненнях та відзивав на уточнену позовну заяву.

У визначений судом строк на адресу суду було надано відзив на позовну заяву ОСОБА_3 , відповідно до якого представник відповідача Шиманський О.Л. , просить суд відмовити у задоволенні як незаконного і необґрунтованого позову повністю за всіма вимогами. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_3 був звільнений із займаної посади на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України. Звільнення було оформлено наказом № 26 від 20 жовтня 2016 року Попільнянського кооперативного ринку. Того ж дня позивача було повідомлено в телефонному режимі про його звільнення, а також направлено на його адресу письмове повідомлення із запрошенням з`явитися та отримати повний розрахунок по заробітній платі. 21 жовтня 2016 року Попільнянським кооперативним ринком повторно було направлено на адресу позивача письмове повідомлення про його звільнення, а також було запрошено з`явитися за місцем колишньої роботи та отримати повний розрахунок по заробітній платі. Вищезазначені письмові повідомлення направлялися на адресу позивача у зв`язку з тим, що останній не з`являвся за місцем роботи без поважних причин та документальних підтверджень протягом двох днів, а саме з 19 та 20 жовтня 2016 року. 23 жовтня 2016 року позивач з`явився до головного бухгалтера Попільнянського кооперативного ринку, однак відмовився ознайомлюватися з наказом про своє звільнення. 24 лютого 2017року втретє позивачу було направлено письмове повідомлення про його звільнення. Позивач до даного часу не з`явився та не отримав розрахунку по заробітній платі, хоча як вбачається із поштових повідомлень він особисто отримував такі листи та розписувався в їх отриманні. 07 червня 2016 року закінчився термін дії контракту з директором Попільнянського кооперативного ринку ОСОБА_3. Контракт вищим органом управління ринку з директором ОСОБА_3 не укладався, рішення про продовження контракту на новий строк після 07 червня 2016 року не приймалось. Колишній директор ОСОБА_3 керуючись редакцією статуту Попільнянського кооперативного ринку від 18 березня 2016 року та рішенням № 2 від 18 березня 2016 року з 08 червня 2016 року і до вирішення спору в адміністративних судах 04 жовтня 2016 року безпідставно займав посаду керівника ринку. Власник Попільнянського кооперативно ринку юридично був позбавлений приймати будь - які рішення до вирішення спору в судовому порядку. Вся діяльність, яка була здійснена ОСОБА_3 від імені Попільнянського кооперативного ринку за період з 18 березня 2016 року по 12 жовтня 2016 року є безпідставною. ОСОБА_3 в односторонньому порядку після 07 червня 2016 року обіймав посаду директора і фактичних трудових відносин не було. Крім того, на момент написання рішення в формі протоколу, який обрано директором ОСОБА_3 , останній перебував на посаді директора Попільнянського кооперативного ринку. Контракт діяв, не був розірваним і не був визнаний недійним, загальні збори засновників ринку, до дат спірних протоколів, не приймали рішення про припинення повноважень керівника ринку. Підстав призначати директора Попільнянського кооперативного ринку не було. ОСОБА_4 - керівник з 12 жовтня 2016 року (тимчасово виконує обов`язки директора). /т. 1 а.с. 142-143/

15 листопада 2018 року ОСОБА_4 надано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що 23 серпня 2018 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, вважають, що вона є безпідставною, необґрунтованою, бездоказовою, не базується на дійсних обставинах справи та правових підставах, не містить жодного доказу, який би мав істотне значення для задоволення позову, а відтак, позовна заява про стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не підлягає задоволенню та в її задоволенні слід відмовити. / т. 1 а. с. 154-159/

Також 11 березня 2019 року через канцелярію до суду надано клопотання ОСОБА_4 про застосування строків звернення до суду згідно статті 233 КЗпП України та відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову в повному обсязі. / т. 1 а.с. 174-175/

Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства, розглянувши справу на засадах змагальності сторін, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до запису в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 08 червня 2006 року ОСОБА_3 , призначено на посаду директора кооперативного ринку на підставі розпорядження № 46 від 07 червня 2006 року та укладено трудовий договір терміном до 07 червня 2016 року./ т. 1 а.с. 5/

Постановою № 10 правління Попільнянського районного споживчого товариства від 01 червня 2016 року, ОСОБА_3 звільнено з посади директора підприємства кооперативного ринку 07 червня 2016 року в зв`язку з закінченням строку трудового договору (п.2 ст. 36 КЗпП України). Підстава контракт від 07 червня 2005 року, додаткова угода від 07 квітня 2015 року./ т. 1 а.с. 6/

Позивач зазначає, що на засідання правління Попільнянського РайСТ його не було запрошено, хоча він також є членом правління і про прийняте рішення йому не було відомо. Проте позивач не є засновником товариства Попільнянського районного споживчого товариства, а вищим органом управління юридичної особи є Загальні збори, які приймають рішення про призначення та звільнення директора.

07 червня 2016 року внесено запис до трудової книжки № 19 про звільнення з посади директора кооперативного ринку по частини 2 статті 36 КЗпП України на підставі вищевказаної постанови правління №10 Попільнянського районного споживчого товариства від 01 червня 2016 року.

Рішенням загальних зборів Попільнянського кооперативного ринку № 2 від 18 березня 2016 року, ухвалено затвердити у новій редакції статут Попільнянського кооперативного ринку та уповноважити ОСОБА_6 на здійснення державної реєстрації статуту Попільнянського кооперативного ринку в Новій редакції. / т. 2 а.с. 3-4/

На підставі рішення загальних зборів № 2 від 18 березня 2016 року, проведені загальні збори засновників Попільнянського кооперативного ринку від 25 квітня 2016 року, якими ОСОБА_3 призначено директором Попільнянського кооперативного ринку терміном на один рік з 26 квітня 2016 року, що оформлено протоколом № 3./ т. 1 а.с. 7/

На підставі вищевказаного рішення загальних зборів засновників та наказу № 13 від 26 квітня 2016 року, ОСОБА_3 приступив до виконання обов`язків директора Попільнянського кооперативного ринку з 26 квітня 2016 року терміном на 1 рік. Оплату праці здійснювати згідно штатного розкладу. / т. 1 а. с. 114/

Наказом № 14 а по Попільнянському кооперативному ринку від 28 квітня 2016 року, в зв`язку з тим, що трудова книжка директора Попільнянського кооперативного ринку ОСОБА_3 знаходиться у відділі кадрів Попільнянського РайСТ, який працює по контракту включно по 06 червня 2016 року, зроблено запис в трудовій книжці про призначення директором ринку згідно загальних зборів засновників протокол № 3 та наказу № 13 від 26 квітня 2016 року після закінчення контракту та повернення трудової книжки в Попільнянський кооперативний ринок. / т. 1 а. с. 117/

08 червня 2016 року до трудової книжки ОСОБА_3 внесено запис про призначення ОСОБА_3 директором Попільнянського кооперативного ринку на підставі протоколу № 3 від 25 квітня 2016 року./ т. 1 а.с. 5/

Згідно розділу 4 статуту Попільнянського кооперативного ринку, затвердженого постановою правління Попільнянського районного споживчого товариства № 9 від 12 травня 2015 року та рішенням загальних зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку протоколом № 1 від 20 травня 2015 року, Попільнянське районне споживче товариство, яке є одним із засновників ринку, володіє 90,63 відсотками статутного капіталу ринку.

Пунктом 5.7 указаного статуту визначено, що відповідальність Засновників за зобов`язаннями Ринку обмежуються розміром внеску до Статутного фонду (капіталу) Ринку.

За змістом частин першої, другої статті 79 Господарського кодексу України, господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб`єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об`єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку. У випадках, передбачених цим Кодексом, господарське товариство може діяти у складі одного учасника.

Засновниками і учасниками товариства можуть бути суб`єкти господарювання, інші учасники господарських відносин, зазначені у статті 2 цього Кодексу, а також громадяни, які не є суб`єктами господарювання. Обмеження щодо заснування та участі в господарських товариствах суб`єктів господарювання або інших осіб встановлюються цим Кодексом, іншими законами.

Згідно зі частинами першою, третьою статті 80 Господарського кодексу України, до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Так, Попільнянський кооперативний ринок як юридична особа створено засновниками, зокрема і Попільнянським районним споживчим товариством, шляхом об`єднання частини фінансових, матеріальних і трудових ресурсів для спільного господарювання з метою ефективного використання завдань райспоживспілки, визначених Законом України "Про споживчу кооперацію", і є господарським товариством у розумінні статей 79 та 93 Господарського кодексу України.

Поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов`язки їх учасників та засновників визначає Закон України "Про господарські товариства".

Згідно зі частинами першою, другою статті 4 Закону України "Про господарські товариства", акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту, повне і командитне товариство - засновницького договору. Установчі документи товариства у випадках, передбачених чинним законодавством, погоджуються з Антимонопольним комітетом України.

Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 58 Закону України "Про господарські товариства", вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників.

Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства.

Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Змістом частини другої статті 59 Закону України "Про господарські товариства", з питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Попри це, рішення Загальних зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку від 18 березня 2016 року, оформлене протоколом №2, яким затверджено статут ринку у новій редакції, прийнято учасниками, які у сукупності володіють 4,87 відсотки статутного капіталу Попільнянського кооперативного ринку.

Встановлені обставини свідчать про невідповідність протоколу загальних зборів Попільнянського кооперативного ринку № 2 від 18 березня 2016 статті 59 Закону України "Про господарські товариства".

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року, визнано неправомірними дії державного реєстратора реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області Ярош Алли Володимирівни щодо державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи Попільнянський кооперативний ринок код ЄДРЮОФОП 01559092 від 22 березня 2016 року.

Зобов`язано Попільнянську районну державну адміністрацію Житомирської області виключити з державного реєстру дію №2000232 від 22 березня 2016 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" щодо Попільнянського кооперативного ринку код ЄДРЮОФОП 01559092. Мотивуючи своє рішення тим, що державному реєстратору документи для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи були подані особою, яка не мала не це повноважень та державним реєстратором при вчиненні спірної реєстраційної дії проігноровано положення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". / т. 2 а.с. 38-41/

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року, резолютивна частина вищевказаної постанови залишена без змін, зміни внесені лише в частині мотивів задоволення позову. / т. 2 а.с. 28-31/

Протоколом №1 загальних зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку від 12 жовтня 2016 року, враховуючи вищевказані постанови суду, вирішено доручити голові зборів подати необхідні документи до районної державної адміністрації для проведення процедури виключення з державного реєстру дії № 2000232 від 22 березня 2016 року «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» щодо Попільнянського кооперативного ринку і тимчасово виконуючого обов`язки директора Ринку видати відповідний наказ про звільнення з посади директора Попільнянського кооперативного ринку ОСОБА_3 з часу виключення з державного реєстру цієї дії. / т. 1 а.с. 110-113/

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що контракт позивачем укладався з відповідачем про призначення його на посаду за згодою позивача, ним особисто підписаний, умови контракту сторонами виконувались, строк дії контракту від 07 червня 2005 року закінчився, тому наказом № 26 по Попільнянському кооперативному ринку від 20 жовтня 2016 року /т.1 а.с. 56/, ОСОБА_3 звільнено з посади директора Попільнянського кооперативного ринку з 20 жовтня 2016 року, спираючись на статтю 3 КЗпП, статтю 14 Закону України «Про споживчу кооперацію» та на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП, яка передбачає припинення трудових стосунків у зв`язку з закінченням їх строку, постановою правління районного споживчого товариства від 01 червня 2016 року № 10 та взявши до виконання постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року, за якою державна районна адміністрація 20 жовтня 2016 року виключила з державного реєстру дію державного реєстратора № 2000232 від 22 березня 2016 року якою незаконно 25 квітня 2016 року ОСОБА_3 обрано директором Ринку, рішенням загальних зборів засновників Ринку від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звільнено з займаної посади. Керуючись п. 8.9 Статуту Ринку від 20 травня 2015 року передати по акту приймання - передачі: оригінал Статуту Ринку від 20 травня 2015 року та свідоцтво про його реєстрацію, свідоцтво про право власності, правовстановлюючі документи на користування землею, печатку, штампи, угоди, накази, розпорядження, тощо з повною інвентаризацією основних засобів. Провести з ОСОБА_3 розрахунок згідно чинного законодавства. Передати по акту - приймання - передачі всі матеріальні цінності по матеріальному складу. / т. 1 а.с. 56-57/

Наказом № 27 по Попільнянському кооперативному ринку від 20 жовтня 2016 року, призначено на громадських засадах (безоплатно) тимчасово виконуючих обов`язків директора кооперативного ринку з наданням повноважень директора ринку ОСОБА_4 / т. 1 а.с. 26/

ОСОБА_4 була призначена тимчасово виконуючою обов`язки директора Попільнянського кооперативного ринку з наданням повноважень директора ринку на підставі Протоколу № 1 Загальних зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку від 12 жовтня 2016 року. Також тимчасове виконання обов`язків директора ОСОБА_4 з 12 жовтня 2016 року підтверджується детальною інформацією про юридичну особу (витягом) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. / т. 1 а.с. 235-244/

Як вбачається з матеріалів справи, Попільнянським кооперативним ринком неодноразово направлялися на адресу ОСОБА_3 рекомендованими листами письмові повідомлення про звільнення з посади директора ринку з проханням прибути в бухгалтерію ринку для отримання належної суми заборгованості із заробітної плати та повний розрахунок. Одночасно повідомлено, що трудова книжка забрана ОСОБА_3 , тому необхідно поставити підпис про одержання в книзі обліку трудових книжок. Наведене підтверджується листами від 20, 21 жовтня 2016 року та 24 лютого 2017 року, а також рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які ОСОБА_3 отримав особисто, проте їх проігнорував. / т. 1 а.с. 33-38/

У зв`язку з чим, комісією Попільнянського кооперативного ринку складено акти від 20-21 жовтня 2016 року та від 25 жовтня 2016 року, про те, що передача матеріальних цінностей, які рахуються за ОСОБА_3 не відбулася про причині неявки ОСОБА_3 .. При цьому надати комісії печать, трудову книжку, щоб зробити запис про його звільнення та виплатити розрахункові кошти ОСОБА_3 відмовився, проте в поштову та телефонному режимі він був повідомлений про звільнення. / т. 1 а.с. 39 - 41/

В свою чергу, такі дії ОСОБА_3 спонукали правління Попільнянського РайСТ звернутися до Користишівської місцевої прокуратури, Попільнянської районної державної адміністрації також до Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції з проханням вжити заходів впливу на ОСОБА_3 - колишнього директора Попільнянського кооперативного ринку, оскільки він ігнорує пункт 8.4 Статуту ринка від 20 травня 2015 року та наказ по ринку від 20 жовтня 2016 року про передачу по акту прийняття - передачі справ, свідоцтва на право власності, правовстановлюючих документів на користування землею, печатки, штампів, наказів, розпоряджень, інше. / т. 1 а.с. 58-59/

Попільнянським кооперативним ринком проведено інвентаризаційний опис товарів, тари і грошових коштів у торгівлі від 25 жовтня 2016 року за участі матеріально відповідальної особи ОСОБА_3 .. / т. 1 а. с. 118-119/

Як вбачається з відомостей про виплату ОСОБА_3 грошей № 55 за червень 2016 року на суму 1789 гривень 35 копійок, № 59 за липень 2016 року на суму 1500 гривень, № 63 за липень 2016 року на суму 1599 гривень 50 копійок; № 65 за серпень 2016 року на суму 1500 гривень, № 76 за вересень 2016 року на суму 1121 гривня 38 копійок, № 71 за вересень 2016 року на суму 1500 гривень, а також видаткового касового ордеру від 19 липня 2016 року компенсація відпусток на сум 13005 гривень 55 копійок та від 27 вересня 2016 року здійснено виплату в розмірі 1737 гривень, що підтверджується його підписом про одержання. / т. 1 а.с. 42-48,51/

Позивач долучив до матеріалів справи заяву - звернення до правління ПопільнянськогоРайСТ від 25 жовтня 2016 року з вимогою надати належним чином завірені копії наказу про звільнення, протоколу засновників кооперативного ринку від 12 жовтня 2016 року та пайову книжку/ т. 1 а.с. 27/, проте відповідно до листа головного бухгалтера Попільнянського кооперативного ринку від 23 жовтня 2016 року, 19 та 20 жовтня 2016 року директор Попільнянського кооперативного ринку ОСОБА_3 був відсутній на робочому місці в зв`язку з хворобою/ т. 1 а.с. 61/. 23 жовтня 2016 року при зустрічі з ОСОБА_3 ряд документів, які в нього перебували були повернуті, окрім: печатки, трудової книжки, проектної документації на землю. Також йому було пред`явлено наказ про його звільнення, на який він не відреагував та відмовився підписувати.

Також долучено довідку з медичного центру Інституту експериментальної патології, онкології і радіобіології ім. Р.Є. Кавецького, відповідної до якої ОСОБА_3 21 жовтня 2019 року перебував на обстеженні та консультації онколога, УЗД м`яких тканин. /т.1 а.с. 242-243/

Згідно листа управління держпраці у Житомирській області від 22 лютого 2017 року № 906, та акту перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 06-15-006/0081, в ході перевірки було встановлено, що директора ринку ОСОБА_3 за рішенням зборів засновників від 12 жовтня 2016 року, протокол № 1 та наказу № 26 від 20 жовтня 2016 року звільнено з посади директора 20 жовтня 2016 року. Розрахункові кошти, що належить до виплати в сумі 2942,06 гривень (заробітна плата за 14 робочих днів та компенсація за невикористані 12 днів відпустки, зроблений перерахунок лікарняних, за мінусом податків та лікарняної каси) в день звільнення не виплачено, чим порушено ст. 116 КЗпП України. Станом на 21 лютого 2017 року розрахункові кошти залишені не виплаченими. Відповідно до наданих пояснень в. о. директора ринку ОСОБА_4 встановлено, що директор ОСОБА_3 20 жовтня 2016 року був відсутній на роботі на прохання в телефонному режимі з`явитися для отримання розрахунку отримала відмову, після чого звільнення директору було надіслано письмові повідомлення від 20 жовтня 2016 року та 21 жовтня 2016 року, які надсилались рекомендованим листом про отримання ним розрахункових коштів. Запропоновано ОСОБА_3 звернутися в бухгалтерію ринку для отримання розрахункових коштів. /т. 1 а.с. 29, т. 2 а.с. 18-27/

Відповідно до довідок Попільнянського кооперативного ринку від 22 березня 2017 року №15-17, ОСОБА_3 нарахована заробітна плата за 14 днів жовтня 2016 року в сумі 2791,92 гривень; розрахункові 12 днів - 1623 гривні; знято перерахунок лікарняних за серпень 2016 року в сумі 663,90 копійок, всього нараховано - 3751,02 гривень, до сплати -2942,06 гривень. Заробітна плата ОСОБА_3 за останні 6 місяців 2016 року становить: квітень -3830,18 гривень; травень - 4055,36 гривень; червень - 4187,87 гривень; липень 4152,27 гривень; серпень - 4598,58 гривень; вересень - 3963,52 гривень. ОСОБА_3 був звільнений з посади директора ринку з 07.06.2016 року у зв`язку з закінченням контракту та виплатою розрахункових (заборгованість за основну та додаткові відпустки) Всього: 124 календарних дні в сумі 16155,96 гривень. 19 липня 2016 року за мінусом податків було одержано розрахункові в сумі 13005,55 гривень (видатковий ордер № 192 від 19 липня 2016 року). / т. 1 а.с. 49 -50, 52/

Протоколом № 2 загальних зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку від 27 серпня 2017 року / т. 1 а.с. 106-109/, вирішено: внести зміни до четвертого питання порядку денного рішення загальних зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку № 1 від 12 жовтня 2016 року, звільнення з роботи ОСОБА_3 за п. 2 ст. 36 КЗпП України слід вважати з 07 червня 2016 року. В. о. директора Попільнянського кооперативного ринку внести відповідні зміни до наказу № 26 від 20 жовтня 2016 року;

Скасувати рішення загальних зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку від 25 квітня 2016 року за № 3. В. о. директора Попільнянського кооперативного ринку скасувати наказ № 1 від 26 квітня 2016 року та накази, які були видані директором ОСОБА_3 з 08 червня 2017 року по 20 жовтня 2016 року;

Стягнути з ОСОБА_3 кошти, які виплачені як заробітна плата у період з 08 червня 2016 року по 20 жовтня 2016 року. В. о. директора Попільнянського кооперативного ринку підготувати документи для звернення в суд з вимогами до ОСОБА_3 про стягнення коштів, які виплачені як заробітна плата у період з 08 червня 2016 року по 20 жовтня 2016 року.

Наказом № 8 від 27 серпня 2017 року на підставі рішення загальних зборів засновників від 27 серпня 2017 року внесено зміни до п. 1 наказу № 26 від 20 жовтня 2016 року шляхом викладення його в такій редакції «Звільнити від обов`язав Попільнянського кооперативного ринку ОСОБА_3 з 07 червня 2016 року за закінченням строку трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України». / т. 1 а.с.115/

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 березня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Попільнянського кооперативного ринку про визнання незаконним і скасування наказу № 8 від 27 серпня 2017 року - відмовлено./ т. 2 а.с. 32-37/

Постановою Житомирського апеляційного суду від 08 липня 2019 року, визнано незаконним і скасовано наказ № 8 від 27 серпня 2017 року по Попільнянському кооперативному ринку «Про внесення змін до наказу №26 від 20 жовтня 2016 року щодо звільнення від обов`язків директора кооперативного ринку ОСОБА_3». / т. 1 а.с.182/

Наказом № 9 від 27 серпня 2017 року по Попільнянському кооперативному ринку в результаті проведених досліджень встановлено, що ОСОБА_3 , будучи звільнений з посади директора ринку з 07 червня 2016 року в зв`язку з закінченням строку трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України продовжував працювати на посаді до рішення спору в апеляційному суді 04 жовтня 2016 року про скасування Статуту ринку від 22 березня 2016 року за яким він був обраний на цю посаду, займаючи її безпідставно з 08 червня 2016 року по 20 жовтня 2016 року. На виконання п. 3 рішення загальних зборів засновників Попільнянського кооперативного ринку від 27 серпня 2017 року (протокол №2), вирішено підготувати та надати відповідні матеріали для звернення в суд з вимогами до ОСОБА_3 про стягнення коштів, які виплачені йому як заробітна плата у період з 08 червня 2016 року по 20 жовтня 2016 року. / т. 1 а.с. 116/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним наказу № 26 про 20 жовтня 2016 року про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Попільнянського кооперативного ринку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпПУ, поновлення його на посаді директора Попільнянського кооперативного ринку з 20 жовтня 2016 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2016 року по 18 вересня 2019 року, стягнення з відповідача на свою користь моральної шкоди.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно зі частиною четвертою статті 65 ГК України у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Згідно пункту 2 частини першої статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором є таким самим, як і за безстроковим, але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений, зокрема, у наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що при їх розгляді необхідно неухильно додержуватись Конституції України, КЗпП й інших актів законодавства. У п. 18 зазначеної Постанови вказано, що при розгляді відповідної категорії справ судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Як роз`яснено у п.1 та п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» на суд покладено обов`язок охороняти конституційні права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується; при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язував звільнення.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 було звільнено з посади директора Попільнянського кооперативного ринку з 07 червня 2016 року у зв`язку з закінченням строку контракту укладеного між ним та Попільнянським районним споживчим товариством, про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці позивача за № 19.

Рішення про не продовження контракту з директором було прийнято на підставі Постанови правління Попільнянського районного споживчого товариства № 10 від 01 червня 2016 року.

Твердження позивача, що його не було запрошено на засідання правління Попільнянського РайСТ № 10, суд звертає увагу, що позивач не є засновником (учасником) Попільнянського районного споживчого товариства, а вищим органом управління юридичної особи є Загальні збори, які приймають рішення про призначення і звільнення директора.

21 березня 2016 року позивач подав державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» нову редакцію установчих документів (статут), рішення про внесення змін до установчих документів, реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, тощо, чим порушив чинне законодавство України та законні права та інтереси Попільнянського районного споживчого товариства, як засновника та власника 90,63 % його статутного капіталу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року, яка залишена в силі постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року, визнано неправомірними дії державного реєстратора, щодо державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи Попільнянський кооперативний ринок та зобов`язано виключити з державного реєстру дану дію.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, посилання позивача, на те, що 18 березня 2016 року рішенням загальних зборів засновників його було обрано директором ринку і з 08 червня 2016 року призначено директором Попільнянського кооперативного ринку, тим самим фактично було підтверджено продовження з ним контракту на невизначений строк, не знайшло свого підтвердження, адже вищевказане рішення прийнято нелегітимними зборами.

Постановою правління Попільнянського районного споживчого товариства № 10 від 01 червня 2016 року, чітко визначено намір не продовжувати контракт з ОСОБА_3 , трудові відносини тривали у зв`язку із неправомірними діями позивача та на час судового розгляду.

Рішенням Загальних Зборів від 12 жовтня 2016 року, ОСОБА_3 звільнено з посади директора Попільнянського кооперативного ринку з 20 жовтня 2016 року, було прийнято на підставі 95,92 % простої більшості голосів. Пропорційної розміру їх частки к Статутному фонді в Попільнянського кооперативного ринку. Всього на Загальних Зборах були присутні засновники (учасники), які володіють 97,77 % розміру часток у Статутному фонді Попільнянського кооперативного ринку. Позивач володіє лише 0,75 % частки в Статутному фонді, що значно не впливає на прийняття рішення Загальними Зборами. Попри все, позивач неодноразово повідомлявся головою Попільнянського районного споживчого товариства про проведення Зборів у тому числі і шляхом смс повідомлення.

13 жовтня 2016 року позивач звернувся із письмовим запитом вих. № 25 від 13 жовтня 2016 року щодо повідомлення його про хід Загальних Зборів та які саме рішення були прийняті на ньому, що також підтверджує на обізнаність позивача щодо проведення Загальних Зборів від 12 жовтня 2016 року.

Стосовно твердження позивача, що наказом №26 від 20 жовтня 2016 року фактично підтверджено ту обставину, що ним фактично після закінчення дії контракту 07 червня 2016 року було його продовжено на невизначений строк, оскільки підставою його звільнення стало рішення Зборів Засновників від 12 жовтня 2016 року, а не закінчення контракту, укладеного між ним та Попільнянським РайСТ, суд зазначає наступне.

В наказі по Попільнянському кооперативному ринку № 26 від 20 жовтня 2016 року «Про звільнення від обов`язків директора кооперативного ринку ОСОБА_3», зазначено, що позивач звільнений на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України та постанови правління районного споживчого товариства від 01 червня 2016 року № 10 у зв`язку з закінченням 07 червня 2016 року строку контракту, а сама необхідність у виданні наказу обумовлена набранням законної сили постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року.

Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника статтями 38 і 39 цього Кодексу, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - статтями 40, 41, 43, 431 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) - статтею 45 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає окремої заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли особисто складав та підписував заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що контракт позивачем укладався з відповідачем про призначення його на посаду за згодою позивача, ним особисто підписаний, умови контракту сторонами виконувались, строк дії контракту від 07 червня 2005 року закінчився, тому Наказом № 26 по Попільнянському кооперативному ринку від 20 жовтня 2016 року /т.1 а.с. 56/, ОСОБА_3 звільнено з посади директора Попільнянського кооперативного ринку, посилаючись на статтю 3 КЗпП, статтю 14 Закону України «Про споживчу кооперацію» та на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП, яка передбачає припинення трудових стосунків у зв`язку з закінченням їх строку, постановою правління районного споживчого товариства від 01 червня 2016 року № 10 та взявши до виконання постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року.

За таких обставин та з підстав, передбачених наведеними нормами КЗпП України, правильним та обґрунтованим є висновок про те, що між сторонами існували строкові трудові відносини та після закінчення строку дії трудового договору сторони не досягнули домовленості про продовження трудових відносин.

Разом з тим, питання законності звільнення позивача перевірялось Управлінням Держпраці у Житомирській області, за результатами перевірки звільнення позивача відбулось із дотриманням чинного законодавства про працю, окрім проведення розрахунку в день звільнення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що роботодавець, звільнивши позивача у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору, діяв в межах та у відповідності до чинного трудового законодавства, а позивачем не доведено порушення відповідачем вимог законодавства під час його звільненні, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 2, 36, 40, 41 КЗпП України, право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством.

В. о. директора Попільнянського кооперативного ринку заявлено клопотання про застосування строків звернення до суду згідно статті 233 КЗпП України./т. 1 а.с. 174-175/

Як відомо трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю (ч. 1 ст. 3 КЗпП). А тому до трудових спорів в частині строків звернення до суду застосовуються виключно норми статті 233 КЗпП.

Це підтверджується і правовим висновком ВСУ у справі № 6-1033цс17 у постанові від 05.07.2017 р.

Так, відповідно до вимог частини 1 статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Наведене вище також висловив Верховний Суд України у постанові від 08 листопада 2017 року у справі № 6-162цс17.

Передбачений у статті 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.92 м. Київ, встановлені статтями 228, 223 КЗпП ( 322-08 ) строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов`язки сторін.

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08 серпня 2018 року у справі № 757/19004/15-ц, суд, посилаючись на положення статей 233, 234 КЗпП України зазначив, що поважними причинами пропущення строку звернення до суду за вирішенням трудового спору визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами щодо неможливості такого звернення.

Водночас, таких обставин у даній цивільній справі не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 стало відомо про наказ від 12 жовтня 2016 року про його звільнення - 20 жовтня 2016 року, оскільки саме 20 жовтня 2016 року позивачу було повідомлено в телефонному режимі про його звільнення, про що останній зазначає в своїй позовній заяві / т. 1 а.с. 1/, а також направлено на його адресу письмове повідомлення із запрошенням з`явитися та отримати повний розрахунок по заробітній платі. 21 жовтня 2016 року Попільнянським кооперативним ринком повторно було направлено на адресу позивача письмове повідомлення про його звільнення, а також було запрошено з`явитися за місцем роботи та отримати повний розрахунок заробітної плати. / т. 1 а.с. 33-38/ Вищевказані письмові повідомлення направлялися на адресу позивача у зв`язку з тим, що останній не з`явився за місцем роботи без поважних причин та документальних підтверджень протягом двох днів, а саме 19 та 20 жовтня 2016 року, що підтверджується актами від 21 та 25 жовтня 2016 року. / т. 1 а.с. 39-41/

23 жовтня 2016 року позивач з`явився до головного бухгалтера Попільнянського кооперативного ринку, однак відмовився ознайомлюватися із наказом про його звільнення та відмовився підписувати, що підтверджується листом головного бухгалтера від 23 жовтня 2016 року. / т. 1 а.с. 61/

Відмова позивача від ознайомлення з наказом про звільнення, що зафіксована в установленому законом порядку, не свідчить про наявність в нього обставин, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду.

Також про те, що ОСОБА_3 стало відомо про наказ від 12 жовтня 2016 року про його звільнення, підтверджується його заявою до Попільнянського РайСТ від 25 жовтня 2016 року, згідно якого ОСОБА_3 просить надати йому належним чином завірені копію наказу про його звільнення та копію протоколу кооперативного ринку засновників від 12 жовтня 2016 року про його звільнення. / т. 1 а.с. 27/

24 лютого 2017 року позивачу знову було направлено письмове повідомлення про його звільнення, а також було запрошено з`явитися за місцем роботи та отримати повний розрахунок по заробітній платі, проте позивач не з`явився, хоча як вбачається з поштових повідомлень він особисто отримував дані листи та розписувався в них про їх отримання.

Згідно положень частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Пунктами 4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29 липня 1993 року визначено, що при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Відповідно до наказу № 34 по Попільнянському кооперативному ринку від 17 грудня 2013 року, звільнено з посади бухгалтера -касира ОСОБА_9 в зв`язку з виходом на пенсію. Облік ведення кадрів по Попільнянському кооперативному ринку ОСОБА_3 як директор залишив за собою. / т. 2 а.с. 1/

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечує сам позивач та його представник трудова книжка знаходиться в ОСОБА_3 , він отримав її у відділі кадрів Попільнянського районного споживчого товариства 01 червня 2016 року, про що власноручно поставив підпис в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. / т. 2 а.с. 13-17/

В подальшому ОСОБА_3 не здав трудову книжку до відділу кадрів, чим порушив Розділ 4 Наказу по Попільнянському кооперативному ринку № 34 від 17 грудня 2013 року, згідно якого він поклав на себе ведення обліку кадрів по Попільнянському кооперативному ринку.

В день звільнення трудова книжка не могла бути видана позивачу, оскільки вона перебувала у нього, на письмові повідомлення направлені йому на адресу рекомендованими листами із повідомленнями, щодо прибуття з метою належного оформлення трудової книжки позивачем проігноровані.

Також в судовому засіданні допитано як свідка головного бухгалтера Попільнянського кооперативного ринку ОСОБА_6 , яка підтвердила, що позивача було звільнено з посади директора ринку, вона йому зателефонувала по телефону та повідомила, що є наказ про звільнення, він сказав, що захворів, але зможе з`явитися пізніше. 23 жовтня 2019 року він приїхав автомобілем, вона вийшла до нього, щоб вручити наказ про звільнення і щоб він повернув певні документи. Деякі документи він їй повернув, отримувати наказ про звільнення відмовився. Трудова книжка перебуває в ОСОБА_3 .. Крім того, може пояснити, що йому неодноразово пропонувалося отримати розрахункові виплати при звільненні, однак він відмовляється отримувати зазначені виплати.

Враховуючи викладене, позивач звертаючись до суду з позовом 14 лютого 2017 року, пропустив встановлений статтею 233 КЗпП України місячний строк звернення до суду із таким позовом.

Разом з тим позивач під час судового розгляду даної справи з відповідними клопотаннями про поновлення строку звернення до суду не звертався, про причини пропуску такого строку, їх поважність, не вказав.

Наведені обставини, а також встановлений судом факт звернення позивача до суду з даним позовом, через більш ніж 3-х місяців після того як він дізнався про порушення свого права, що свідчать про недобросовісність дій позивача всупереч вимогам частини 3 статті 13 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги в частині поновлення позивача на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позовна вимога стосовно виплати моральної шкоди також не підлягає до задоволення, оскільки вона є похідною від первісних позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено повністю.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу статті 79 цього кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А в порядку статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У трудових відносинах (з урахуванням вимог ст. ст. 115,116 КЗпП України, ст. ст. 12, 81ЦПК України) обов`язок доказування відсутності вини покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди 2 групи звільняються від сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись статтею 43 Конституції України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4; Законом України «Про господарські товариства»; Законом України «Про судовий збір»; статтями 36, 38, 40, 94, 95, 115, 116, 117, 232, 233, 234, 235, 237-1 КЗпП України; статтею 65 ГК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355, 430 ЦПК України; суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Попільнянського кооперативного ринку про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді директора Попільнянського кооперативного ринку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник