ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3938/19 Справа № 211/5815/18 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 січня 2019 року, яке ухвалене суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні),-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на період навчання.

Позовна заява мотивована тим, що його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19.11.2018 року позивач ОСОБА_1 досяг повноліття, є студентом денної форми навчання Криворізького коледжу Національного авіаційного університету, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, у з в'язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідач має матеріальну можливість надавати позивачу утримання, адже, займається підприємницькою діяльністю, однак повністю усунувся від виконання свого обов'язку, передбаченого ст. ст. 198, 199 СК України, матеріальної допомоги йому не надає.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь та утримання ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з дня подачі позову та до 30.06.2020 року.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11 січня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на користь ОСОБА_1, щомісячно, починаючи стягнення з 30 листопада 2018 року на період його навчання в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету, до 30.06.2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704 гривні 80 коп.

Допущено негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким відмовити у позові повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема, зазначає, що він не має стабільного доходу, працює час від часу по найму, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач згоден допомагати сину та надавати йому на період навчання матеріальну допомогу у розмірі 1000 гривень. На думку відповідача, це питання позивач міг вирішити з ним і без звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без змін рішення суду, а апеляційну скаргу без задоволення. Також надав до суду клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Стаття 84 ЦПК України передбачає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

В зв'язку з тим, що клопотання про витребування доказів позивачем не заявлялось у суді першої інстанції, колегія суддів не бере його до уваги.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 04).

Згідно довідки про навчання від 16.11.2018 року № 2520/д, ОСОБА_1 навчається в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання. Термін навчання складає: з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с. 9)

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на користь позивача та на його утримання на період навчання, аліменти розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 30 листопада 2018 року і до 30 червня 2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працездатний, законодавством передбачено його обов'язок надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, оскільки останній навчається, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України.

Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Покладаючи на відповідача обов'язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд першої інстанції виходив із того, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною, а також з факту досягнення позивачем повноліття й продовження ним навчання, при цьому визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд не встановив й не врахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 самостійного заробітку не має, оскільки навчається на денного відділення в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Забезпечення ж його утримання на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків - батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 (ст. 180 СК України).

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач ОСОБА_2, в апеляційній скарзі, визнаючи обов'язок по утриманню сина, який продовжує навчання, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, проте не надає суду доказів, які б свідчили про будь-яку матеріальну допомогу синові з його боку. Крім того, в апеляційній скарзі просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, що колегією суддів сприймається, як не бажання відповідача матеріально утримувати свого повнолітнього сина на період навчання.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги відповідача щодо перебування на його утриманні малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та відсутність стабільного доходу знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не має можливості надавати матеріальне утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) своєму повнолітньому сину ОСОБА_1

Крім цього, колегія судів враховує те, що відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв'язку з чим потребує такої допомоги, зважаючи, на право повнолітнього сина, який продовжує навчання, на утримання від батьків, виходячи з обов'язку надання такої допомоги обома батьками, наявності у платника аліментів на утриманні малолітньої доньки, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, та зменшує розмір аліментів, стягнутих з відповідача ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11 січня 2019 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на його утримання, який продовжує навчання з 1/4 до 1/6 частини щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 21 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: