Справа № 625/197/17
Провадження № 6/625/4/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2019 року с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Лосєва Д.К.,

при секретареві Калюжної Л.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Омельченко В.В., про оголошення боржника в розшук,

В С Т А Н О В И В:

До Коломацького районного суду Харківської області надійшло подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Омельченко В.В про оголошення божника ОСОБА_1 у розшук.

В поданні зазначено, що на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 625/197/17, виданого 03.08.2017 Коломацьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення їх сином повноліття та на утримання дружини, до досягнення дитиною 3-річного віку.

05.09.2017 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню зазначеного виконавчого документа. Починаючи з квітня 2018 року на виклики до Міжрайонного відділу ДВС Пархоменко В.Г. не з`являвся, а тому державний виконавець просить суд задовольнити його подання та оголосити в розшук боржника ОСОБА_1 .

У судове засідання старший державний виконавець Омельченко В.В. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Перевіривши подані матеріали, суд вважає що подання не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Згідно з частиною 1статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»(далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як убачається з копій виконавчих листів, виданих Коломацьким районним судом Харківської області з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина та на утримання дружини, до досягнення дитиною 3-річного віку (а.с. 97-98).

Згідно постанов Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області 05 вересня 2017 року на підставі вказаних виконавчих листів відкрито виконавчі провадження №54627613 та №54627943 (а.с.148, 152).

Статтею 28 Закону передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбаченихпунктами 1-4 частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У матеріалах подання відсутні належні та допустимі докази про направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Таким чином, аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що відповідно до ч.1ст.36 Закону підставами для звернення державного виконавця до суду з поданням про оголошення розшуку боржника є саме відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи.

Перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника фізичної особи або дитини державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів державної міграційної служби щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної фіскальної служби України, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо).

Як вбачається з матеріалів подання, старшим державним виконавцем Омельченком В.В. не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», матеріали подання не містять будь-яких доказів на підтвердження, що старшим державним виконавцем Омельченком В.В. зроблено запити до державних установ, щодо розшуку боржника.

Окрім цього, відсутні докази, які б підтверджували вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника.

Таким чином, суддя вважає, що старшим державним виконавцем не доведено належними і допустимими доказами обставин того, що перед зверненням до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ним були вжиті ефективні, своєчасні та у повному обсязі виконавчі дії.

Керуючись ст.438 ЦПК України, ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Омельченко В.В., про оголошення боржника в розшук відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 03 грудня 2019 року.

СУДДЯ: