Справа № 199/5592/16-ц
(2/199/1500/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі: головуючого Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобов'язання надати достовірну інформацію та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», про зобов'язання надати повну і достовірну інформацію, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначили, що 29.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом про надання інформації помісячно за період з 01.01.2016 року по 01.07.2016 року у такій послідовності: а) місяць та рік надання послуги; б) назва кожної наданої послуги; в) вартість кожної наданої послуги; г) сума грошей, яка була нарахована остаточно до сплати.

29 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача зі скаргою на порушення у січні - червні 2016 року та у липні - грудні 2015 року відповідачем права позивача на отримання від ПАТ «Дніпрогаз» відповідного платіжного документа з інформацією про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість та загальну вартість місячного платежу.

Позивач зазначає, що від ПАТ «Дніпрогаз» за підписом комерційного директора ОСОБА_3 на його звернення був направлений лист, в якому не було вказано, які саме послуги ПАТ «Дніпрогаз» надавав за період з 01.01.2016 року по 01.07.2016 року. Крім того, на адресу позивачів від ПАТ «Дніпрогаз» надійшов іще один лист за підписом комерційного директора ОСОБА_3, вих. №5858/7/7-3 від 08.07.2016 року, в якому було повідомлено про те, що питання щодо стану розрахунків за спожитий газ та рахунків на оплату не належить до компетенції ПАТ «Дніпрогаз».

Зважаючи на вищевикладене, позивачі просили зобов'язати відповідача надати їм повну і достовірну інформацію, яку запитував ОСОБА_1 у своїй заяві від 29.06.2016 року за вих. №11020/П за період з 01.01.2016 року по 01.07.2016 року у наступній послідовності: а) місяць та рік надання послуги; б) назва кожної наданої послуги; в) тариф кожної наданої послуги; г) об' єм кожної наданої послуги; д) вартість кожної наданої послуги; є) суму грошей, яка була нарахована остаточно до сплати та відшкодувати моральну шкоду.

У позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобов'язання надати достовірну інформацію та стягнення моральної шкоди рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09.09.2016 року було відмовлено, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.08.2017 року було залишене без змін.

Не погодившись із рішеннями першої та апеляційної інстанцій, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Верховного Суду із касаційною скаргою, яка Постановою Верховного Суду від 28.03.2018 року була задоволена частково, рішення Амур- Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.06.2016 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.08.2017 року були скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, чи було позивачам роз'яснено право змінювати первісного позивача або притягувати належного відповідача. У позовній заяві позивачі ставили питання щодо отримання помісячної інформації про перелік житлово-комунальних послуг, наданих ПАТ «Дніпрогаз», їх вартість.

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що ПАТ «Дніпрогаз», як газопостачальне підприємство, продовжує надавати певні послуги з розподілу (транспортування) природного газу розподільними газопроводами тощо, однак обмежились посиланнями на те, що в силу покладених на ПАТ «Дніпрогаз» функцій, останнє не є належним відповідачем, не з'ясувавши, чи відноситься запитувана позивачем інформація до повноважень ПАТ «Дніпрогаз».

Позивач ОСОБА_1, якому в позовній заяві позивачка ОСОБА_2 також доручила вести справу за їх спільним позовом, у судове засідання неодноразово не з'являвся, в матеріалах справи наявна заява, в якій ОСОБА_1 зазначив, що у нього особисто та ОСОБА_2 бракує вільного часу та здоров'я для відвідування таких заходів (а.с.198).

Представник ПАТ «Дніпрогаз» у судове засідання 16.01.2019 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. У матеріалах справи наявна заява представника відповідача ОСОБА_4, в якій він просив розглянути справу у відсутності представника ПАТ «Дніпрогаз», та відмовити у задоволенні позову (а.с. 204).

У раніше наданих заперечення на позов (а.с.19-22) відповідачем зазначено, що ПАТ «Дніпрогаз» є оператором газорозподільної системи, який на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1587 від 21 травня 2015 року анульовано дію ліцензії ПАТ «Дніпрогаз» щодо надання послуг з газопостачання усім категоріям споживачів. З 01.07.2015 року згідно рішення НКРЕКП № 1588 від 21.05.2015 року новим постачальником газу призначено ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут».

Оскільки відповідач не надає послуги з постачання газу населення, а тому не є належним відповідачем у справі, у зв'язку з чим відповідач просив позов залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_2 та ПАТ "Дніпрогаз" 28 квітня 2000 року укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання по вул. Л.Мокієвської (Крушельницької)АДРЕСА_1, у місті Дніпропетровську (а.с.7-11).

29 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Дніпрогаз» із запитом про надання інформації щодо надання послуг з газопостачання мешканцям квартири АДРЕСА_2 помісячно за період з 01 січня 2016 року по 01 липня 2016 року у такій послідовності: а) місяць та рік надання послуги; б) назва кожної наданої послуги; в) вартість кожної наданої послуги; г) сума грошей, яка була нарахована остаточно до сплати.

Також, 29 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Дніпргаз» зі скаргою на порушення у січні - червні 2016 року та у липні - грудні 2015 року відповідачем права позивача на отримання від ПАТ «Дніпрогаз» відповідного платіжного документа з інформацією про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість та загальну вартість місячного платежу.

На звернення ОСОБА_1 ПАТ «Дніпрогаз» було надано відповідь у вигляді листа за підписом комерційного директора ОСОБА_3.

За скаргою ОСОБА_1 на адресу позивачів від ПАТ Дніпрогаз» надіслано один лист за підписом комерційного директора -ОСОБА_3 №5858/7/7-3 від 08 липня 2016 року, в якому було повідомлено про те, що питання щодо стану розрахунків за спожитий газ та рахунків на оплату не належить компетенції ПАТ «Дніпрогаз», дане питання належить до компетенції ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (а.с. 12-13,15, 23, 16).

Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 21.05.2015 року №1587 «Про анулювання ліцензій на постачання природно газу (метану)вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданих ПАТ «Дніпропетровськгаз», ПАТ «Дніпрогаз», ПАТ «Криворіжгаз», ПАТ «Київоблгаз», ПАТ «Харківгаз», ПАТ «Харківміськгаз» та: ПАТ «Вінницягаз», відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та Указу Президента України від 10 вересня 2014 року №715 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом з 01 липня 2015 року ПАТ «Дніпрогаз».

ПАТ «Дніпрогаз» є Оператором газорозподільної системи (оператор ГЕМ), який на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об'єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи листуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов'язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об'єкт. Здійснення відбору (споживання) природного -газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498.

Редакцію договору розподілу природного газу оприлюднено на офіційному веб-сайті ПАТ «Дніпрогаз» dpgor.104.ua та опубліковано в газеті Дніпропетровської обласної ради "Зоря" № 52(546) від 30.12.2015р.

Згідно пунктів 4, 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов Договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного- газу, розміщеному на офіційному веб- сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь- яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене вживання природного газу.

Порядок обліку природного газу встановлений Типовим договором та Кодексом газорозподільних систем. Зокрема, п.п. 5.1. Типового договору визначено, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об'єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу. Відповідно до п. З глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об'єкту побутового споживача не забезпеченого лічильником газу, визначається за нормами споживання за відповідний календарний місяць.

У свою чергу відповідач як Оператор ГРМ щомісяця передає дані про об'єм спожитого газу, значеного за договором розподілу, постачальнику природного газу із спеціальними обов'язками (ГЭВ «Дніпропетровськгаз збут) для проведення розрахунків зі споживачем.

Порядок розрахунків за послуги з розподілу, встановлений главою 6 розділу VI Кодексу та Типовим договором. Так, пунктом 6.1 Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу. Пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу встановлено, що розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим Регулятором для відповідного Оператора ГЕМ, виходячи з величини приєднаної потужності об'єкта Споживача. Водночас пунктом 7 постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року- №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» визначено, що ця постанова набирає чинності з дня її офіційного опублікування, крім пунктів 1 та 2 глави б розділу VI Кодексу газорозподільних систем, які набирають чинності з 01 квітня 2016 року.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб' єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов'язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом- Енергетичного Співтовариства. Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» від 1 жовтня 2015 р. № 758 на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» покладено спеціальні обов'язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам.

Згідно постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1588 від 21 травня 2015 року, гарантованим постачальником газу з 01 липня .2015 року призначено підприємство ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Пунктом 1 постанови КМУ від 27 грудня 2001 року №172 9 «Про забезпечення споживачів природним газом» встановлено, що реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом, за пінами, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, з 01 липня 2015 року постачання природного газу за регульованим тарифом на підставі відповідної ліцензії здійснює гарантований постачальник - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут».

ПАТ «Дніпрогаз», як газорозподільне підприємство, зі свого боку продовжує надавати послуги з розподілу (транспортування) природного газу розподільними газопроводами, технічного обслуговування газопроводів, газового обладнання та внутрішньобудинкових систем газопостачання, в тому числі виконання аварійних заявок на території здійснення ліцензійної діяльності з розподілу. природного газу в порядку, встановленому чинним законодавством.

Після припинення ліцензійної діяльності з постачання природного газу, закрито поточні рахунки із спеціальним режимом використання ПАТ «Дніпрогаз» для зарахування коштів, які надходили як плата за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів.

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», як постачальником із спеціальними обов'язками, відкрито рахунок зі спеціальним режимом використання, на який зараховується оплата за спожитий газ від побутових споживачів. Порядок перерахування коштів зі спеціального рахунку на поточні рахунки Оператора ГРМ (ПАТ «Дніпрогаз») за послуги розподілу природного газу встановлений Алгоритмом розподілу Коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2516 (далі-Алгоритм). Нормативи перерахування коштів (у відсотковому відношенні) щомісячно встановлюються НКРЕКП. Таким чином, кошти, сплачені позивачем за спожитий природний газ на рахунок ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» зі спеціальним режимом 7 використання, частина коштів за послуги розподілу газу автоматично перераховуються на рахунок ЛАТ «Дніпрогаз», відповідно до нормативів, встановлених НКРЕКП.

Згідно зі ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно ст.16 ЦК України та ст.11 ЦК України кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту в суді своїх прав і розпоряджається предметом спору на власний розсуд; суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних засіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ПАТ «Дніпрогаз» згідно вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, надавав позивачам послуги з газопостачання згідно договору, укладеного з ОСОБА_2, на ім'я якої відкрито особовий рахунок №, до 01 липня 2015 року.

Пункт 28 передбачає право споживача на отримання інформації щодо тарифів на постачання і транспортування газу, ціни газу, порядку плати за спожитий газ, переліку послуг з газопостачання, розміру плати за виконання додаткових робіт, правил підключення до газових мереж та методику розрахунку плати за підключення до газових мереж, нормативних та фактичних параметрів якісних показників газу та його тиску у газовій мережі тощо, а пункти 32 та 33 цих Правил встановлюють обов'язок газопостачального та газорозподільного підприємств надавати відповідну інформацію.

Суд звертає увагу, що відповідно до вищезазначених Правил надання населенню послуг з газопостачання №2246, визначена послідовність надання інформації в порядку- послідовності, зазначеному позивачем у позовних вимогах про витребування інформації.

Оскільки Правила надання населенню послуг з газопостачання №2246, відповідно до п. 28 яких передбачає право споживача на отримання інформації щодо тарифів на постачання і транспортування газу у послідовності зазначеній позивачем у позовних вимогах, зокрема, ціни газу, порядку плати за спожитий газ, переліку послуг з газопостачання, розміру плати за виконання додаткових робіт, правил підключення до газових мереж 'та методику розрахунку плати за підключення до газових мереж, нормативних та фактичних параметрів якісних показників газу та його тиску у газовій мережі тощо, а пункти 32 та 33 цих Правил встановлюють обов'язок газопостачального та газорозподільного підприємств надавати відповідну інформацію, втратили чинність 16.07.2016 року відповідно до Постанови КМУ від 13.07.2017 року №442, тому суд бере до уваги загальні вимоги цивільного законодавства про укладання договорів, що відображені у типовій формі договору розподілу природного газу побутовим споживачам, затвердженій Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498.

П.п. 1.3. Загальних положень Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, якою затверджена форма Типового договору розподілу природного газу, Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку З до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

П.п. 2.1. Типового Договору визначений його предмет, за яким Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Пунктом 5 Типової форми договору встановлений порядок обліку природного газу, що передається Споживачу.

П.п. 5.2. Визначення об'єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві- приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

П. 5.3. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

П. 5.4. Порядок визначення об'єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об' ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», Договір постачання повинен містити такі істотні умови:

1)обов'язок постачальника забезпечити споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов'язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника;

2)обов'язок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачем на безоплатній основі;

3)обов'язок постачальника повідомити споживачу про намір внесення змін до договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними;

4)обов'язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації;

5)обов'язок постачальника забезпечити споживача прозорими, простими та доступними способами досудового вирішення спорів з таким постачальником;

6)порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Згідно з ч.5 ст.13 вказаного Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов'язаний:

1)укласти договір про постачання природного газу;

2)забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів;

3)не допускати несанкціонованого відбору природного газу;

4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу;

5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

3. У разі порушення або невиконання своїх обов'язків споживач несе відповідальність.

Відтак, відповіді, надані відповідачем ПАТ «Дніпрогаз» у своїх листах від 08.07.2016 року за №5857/7/7-3 та від 08.07.2016 року за №5858/7/7-3, якими роз'яснено про порядок визначення обсягів спожитого газу за адресою споживача з посиланням на діючі на той момент норми, а також наведений вичерпний розрахунок вартості спожитого газу на місяць з урахуванням норм споживання, пільг (Учасник війни -50%), кількості зареєстрованих осіб та цін на природний газ для населення (в яку включено плату за послуги розподілу), суд вважає такими, що повністю відповідають вимогам законодавства, зокрема принципам інформаційних відносин за Законом України «Про інформацію» про відкритість, доступність інформації, свободу обміну інформацією, що не порушує право позивача на інформацію, яке передбачає можливість її вільного одержання, використання, а також судом не встановлено порушення прав позивача, як споживача, що регламентуються я Законом України «Про права споживачів», відповідно до одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, роботу (послугу), що забезпечує можливість свідомого і компетентного вибору.

Суд не вважає неправомірними дії відповідача щодо повідомлення у листах- відповідях від 08.07.2016 року за №5857/7/7-3 та від 08.07.2016 року за №5858/7/7-3 про можливість отримання запитуваної інформації від ТОВ «Дніпропетровсвкгаз збут», як діючого постачальника газу, а також не розцінює це як підставу для визнання ПАТ «Дніпрогаз» не належним відповідачем.

Проте звертає увагу, що оскільки НКРЕКП до теперішнього часу не встановлено тариф на розподіл для побутових споживачів та не затверджено методологію розрахунку тарифів для Операторів ГЕМ за потужністю, розрахунки за послуги з розподілу здійснюються за Алгоритмом без виставлення окремого рахунку та включення в рахунок ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за послуги постачання газу, що призводе до відсутності можливості ПАТ «Дніпрога» надати інформацію у цифровому вигляді, за останнім пунктом вимоги позивача, зокрема щодо суми грошей, яка була нарахована остаточно до сплати.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, яка здійснюється у вигляді надання сторонами доказів для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Оскільки судом не встановлюється об'єктивна істина по справі, тому суд не бере до уваги наявність або відсутність правовідносин між позивачем та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», однак для реалізації позивачем вимог ст.ст. 43, 49, 51 ЦПК України судом в ухвалі від 18.07.2018 року роз'яснено право позивача замінювати первісного відповідача або притягувати належного відповідача як співвідповідача, що в ході підготовчого провадження реалізовано не було (а.с.210).

Таким чином, враховуючи спеціальні функції ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підприємства-постачальника, що безпосередньо надає споживачам послуги з постачання природного газу, ПАТ «Дніпрогаз» - підприємства, що здійснює облік газу, технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв, лічильників тощо, судом на виконання вимог п.4 ч.2 ст.197 ЦПК, відповідно до якої судом вирішується питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об'єднання справ і роз'єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше, позивачам,, згідно з вимогами ст.51 ЦПК, у вищевказаній ухвалі від 18.07.2018 року було роз'яснено їх право надання клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача або заміну неналежного відповідача, однак наданим законом правом позивачі не скористалися.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

П. З Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31,03.1995 року роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру нємайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власного ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Приймаючи до уваги вимоги ст.264 ЦПК України, відповідно до яких суд при ухваленні рішення не може вийти за межі позовних вимог, судом в ході судового розгляду не встановлено порушення прав позивача, як споживача газорозподільних послуг, від ПАТ «Дніпрогаз» у вигляді ненадання інформації помісячно за період з 01.01.2016 року по 01.07.2016 року у такій послідовності: а) місяць та рік надання послуги; б) назва кожної наданої послуги; в) вартість кожної наданої послуги; г) сума грошей, яка була нарахована остаточно до сплати.

Позивачем ОСОБА_1 не зазначено, які саме втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб були завдані йому та споживачу ОСОБА_2, не зазначений розмір моральної шкоди, у зв'язку із чим, враховуючи відсутність правових підстав для визнання факту порушення прав споживачів у вигляді ненадання їм інформації щодо отримання газорозподільних послуг ПАТ «Дніпрогаз», суд вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог також і в частині відшкодування моральної шкоди.

Керуючись 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПУ України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, Законом України «Про ринок природного газу»,Законами України «Про інформацію», Законом України «Про захист прав споживачів», ст. 23 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позові до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобов'язання надати достовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його

проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину

рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику)

учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового

рішення.

Суддя