Справа № 484/5323/19
Провадження № 2-о/484/202/19 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання - Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа - Управління державної міграційної служби у Миколаївській області про встановлення факту постійного проживання особи на теритрії України станом на 24 серпня 1991 року в неповнолітньому віці, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 570 від 13.06.1988 року.

ОСОБА_1 з моменту народження та до теперішнього часу постійно проживає на території України, але за деяких обставин вчасно не звернулася за отриманням паспорту громадянина України.

Так, в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області з приводу отримання паспорту громадянина України, однак їй було відмовлено у його видачі у зв`язку з тим, що за результатами проведення процедури встановлення особи та рішенням УДМС України в Миколаївській області особу ОСОБА_1 встановлено, але не встановлено належність до громадянства України. Також рекомендовано звернутись до суду для врегулювання даного питання.

Таким чином, враховуючи викладені обставини та приймаючи до уваги положення ч. 1 п. 5, ч. 2 ст. 293, ч.2 ст. 315 ЦПК України, заявнику необхідно встановлення факту постійного проживання на території України для отримання паспорта громадянина України, в зв`язку з чим подасться дана заява.

В обґрунтування вимог заяви зазначила наступне: її батьками в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 - батько, та ОСОБА_3 - матір.

Відповідно до інформації, яка міститься в домовій книзі житлового будинку АДРЕСА_1 ), матір та батько заявниці проживали та були зареєстровані за даною адресою з 14.11.1984 року до 16.04.1993 року.

16.04.1993 року батьки заявниці змінили місце проживання та відповідно реєстрації на АДРЕСА_2 , де зареєстровані до теперішнього часу. Таким чином, з огляду на викладені обставини, є підтвердженим факт проживання та реєстрації на території України станом на 24.08.1991 року матері та батька заявниці. Оскільки ОСОБА_1 станом на серпень 1991 року було 3 роки, то місце її проживання встановлюється відповідно до місця проживання та реєстрації батьків чи одного з них.

Крім того, довідкою № 411 від 04.11.2019 року, виданою Первомайською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 3 Первомайської міської ради Миколаївської області, підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.09.1996 року прийшла до 1 класу школи, але школу не закінчила.

Довідкою квартального комітету № 24 від 04.11.2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 проживає з самого народження з батьками - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з народження до теперішнього часу.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, є підтвердженим факт проживання та реєстрації ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року.

Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України та дає право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України.

Враховуючи підтверджений факт народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області, факт проживання та реєстрації батьків заявниці в м. Первомайськ Миколаївської області, а також встановлення УДМС України в Миколаївській області особи заявниці, є обґрунтовані підстави для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року в неповнолітньому віці.

Представник заявниці в судове засіданні надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав заявлені вимоги, викладені в заяві в повному обсязі та просив про їх задоволення.

03.12.2019 р. від УДМС України в Миколаївській області надійшли письмові пояснення в яких було зазначено правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових та службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України», де проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, дослідивши письмові докази: копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копії довідки Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області від 02.11.2019 р., довідки про реєстрацію місця проживання особи № 3484 від 01.08.2019 р., довідки про зняття з реєстрації місця проживання № 3484/1 від 01.08.2019 р., копії паспортів батьків заявниці, копії будинкової книги, копії довідки квартального комітету № 24 від 04.11.2019 р., суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.06.1988 року, актовий запис № 570, де її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до виписки з будинкової книги та довідки квартального комітету, ОСОБА_1 проживає разом з батьками з самого народження та по 16.04.1993 р. за місцем їх реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , а з 16.04.1993 р. по теперішній час по АДРЕСА_2 .

Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявниці юридичне значення та необхідне їй для отримання паспорта громадянина України.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових та службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України».

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства в Україні є Державна міграційна служба України.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360, ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

За приписами пункту 2 ст. 6 Закону, громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до частини 1 ст. 3 Закону, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Також, відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Разом з тим, ст. 1 цього ж Закону дає чітке визначення: безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

В силу ст. 17 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 р. № 2235-ПІ, Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" (із змінами).

За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону та п. п. 25,44 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника на території України.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявниці юридичне значення та необхідне їй для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання ОСОБА_1 на території України до 24.08.1991, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: відсутній); заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (адреса: вул. Декабристів, 5-А, м. Миколаїв, ) про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року в неповнолітньому віці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

С У Д Д Я :