Справа № 436/4776/12
Провадження № 6/206/7/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про примусове проникнення до володіння особи, боржник ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ

21.01.2019 від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича (далі - приватний виконавець) надійшло подання про примусове проникнення до володіння особи, в порядку ст. 439 ЦПК України (далі - подання в порядку ст. 439 ЦПК України), яке розглядається судом негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Вказане подання мотивовано тим, що у провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 56004857 від 16.03.2018, відкрите 16.03.2018, з примусового виконання виконавчого листа № 436/4776/12, виданого 29.04.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська про усунення перешкод права власності позивачу ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, зобов'язавши відповідача ОСОБА_2 знести будівлі та споруди розташовані на даній земельній ділянці, самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_3. Так, постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 було вручено 03.04.2018, у зв'язку з чим, боржнику було поновлено строк для самостійного виконання рішення суду до 15.04.2018 включно. Однак, 16.04.2018 приватним виконавцем встановлено, що боржником не виконано рішення суду без поважних причин, жодних повідомлень щодо знесення будівель та споруд не надано, що стало підставою для застосування до боржника штрафу у розмірі 1700 гривень, а також зазначено вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність. Після закінчення встановленого строку, приватним виконавцем було повторно перевірено виконання рішення суду боржником. Проте, приватним виконавцем встановлено, що рішення суду не виконано, жодних повідомлень щодо знесення будівель та споруд не надано, у зв'язку із чим, на боржника накладено штраф у подвійному розмірі 3400 гривень про що, 07.05.2018 винесено постанову. Крім того, приватним виконавцем було з'ясовано, що боржник ОСОБА_2 не виконує судове рішення через те, що, на його думку, спірна земельна ділянка з кадастровим № НОМЕР_1 знаходиться за адресою АДРЕСА_1, тоді як належне йому домоволодіння знаходиться за адресою АДРЕСА_2. З метою з'ясування зазначених обставин, у виконавче провадження було залучено у якості спеціаліста провідного геодезиста Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» ОСОБА_4 Так, під час проведення виконавчих дій залученим у виконавче провадження спеціалістом ОСОБА_4 встановлено, що спірна земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1 за визначеними межами на місцевості знаходиться під приміщеннями та частиною житлового будинку, за адресою м. Дніпро, АДРЕСА_2. Крім того, під час проведення виконавчих дій ОСОБА_2 відмовився допустити виконавця та залучених до проведення виконавчих дій учасників виконавчого провадження, що відображено у акті приватного виконавця від 23.07.2018. В подальшому, з метою забезпечення реального виконання судового рішення приватним виконавцем було накладено арешт та оголошено заборону відчуження домоволодіння, що підлягає знесенню, а також обмежено право користування вищезазначеним майном, шляхом заборони боржнику ОСОБА_2 та іншим особам користування (здійснювати експлуатацію) домоволодіння реєстраційний номер 17709974, адреса: АДРЕСА_2 із відключення його від інженерних мереж. Своїми діями (бездіяльністю) боржник ОСОБА_2 систематично порушує вимоги законодавства про виконавче провадження, всіляко ухиляється від явки до виконавця, відверто ігнорує законні вимоги виконавця та як наслідок умисно не виконує судове рішення та всіляко перешкоджає в його примусовому виконанні. Крім того, боржник ОСОБА_2 перешкоджає в проведенні виконавчих дій за місцем його мешкання. На цей час рішення суду боржником не виконано та є підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду тому є необхідність вжити всі необхідні заходи для примусового проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій пов'язаних з виконанням судового рішення. Також, приватним виконавцем зазначено, що у разі не вирішення питання щодо примусового проникнення приватного виконавця до житла боржника, зобов'язання боржника за вищевказаними виконавчими документами можуть залишитись невиконаними. Ураховуючи викладене та керуючись п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, приватний виконавець просив надати дозвіл на примусове проникнення приватного виконавця до володіння боржника ОСОБА_2, а саме до земельної ділянки, будівель та споруд і домоволодіння, реєстраційний номер 17709974, за адресою АДРЕСА_2.

22.01.2019 на електронну адресу суду від приватного виконавця надійшла заява про розгляд подання, в порядку ст. 439 ЦПК України, без його участі.

Дослідивши подання, подане в порядку ст. 439 ЦПК України, матеріали долучені до даного подання суд приходить до висновку, щодо відмови у задоволенні подання з огляду на наступні обставини.

Так, 20.09.2012 Самарським районним судом м. Дніпропетровська, по цивільній справі № 436/4776/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів, треті особи: ОСОБА_5, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія, Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради про усунення порушень права власності на землю, ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено, та усунуто перешкоди права власності позивача ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, зобов'язавши відповідача ОСОБА_2 знести будівлі та споруди розташовані на даній земельній ділянці, самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_3 (далі - рішення суду).Рішення суду набрало чинності 03.04.2013.

29.04.2013 на виконання рішення суду Самарським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про усунення перешкод права власності позивача ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, зобов'язавши відповідача ОСОБА_2 знести будівлі та споруди розташовані на даній земельній ділянці, самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_3 (далі - виконавчий лист).

16.03.2018, на підставі заяви ОСОБА_6, приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження за № 56004857 з виконання виконавчого листа, боржнику надано строк 10 робочих днів на виконання рішення суду.

03.04.2018 ОСОБА_2 на адресу приватного виконавця надано заяву про поновлення строку на 10 робочих днів для самостійного виконання судового рішення, у зв'язку із тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження ним було отримано лише 03.04.2018.

Крім того, 03.04.2018 приватний виконавцем було складено акт, який було підписано боржником ОСОБА_2, про те, що ОСОБА_2 вручено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2018 та ознайомлено з розрахунком винагороди приватного виконавця, роз'яснено права та обов'язки боржника у виконавчому провадженні.

03.04.2018 приватним виконавцем було прийнято постанову про відкладення виконавчих дій, за змістом якої боржнику було поновлено строк для самостійного виконання рішення суду до 15.04.2018 включно. Перевірка виконання рішення суду - 16.04.2018.

05.04.2018 на адресу приватного виконавця від боржника ОСОБА_2 було подано заяву про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із неможливістю визначити фактичне місце розташування житлового будинку № 52 по вул. Прибережній, а від так і визначити місцеположення земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_3

16.04.2018 та 07.05.2018 приватним виконавцем у зв'язку із невиконанням рішення суду ОСОБА_2, на останнього, було накладено штрафи у розмірі 1700,00 грн. та 3400,00 грн. про що прийнято відповідні постанови.

08.06.2018 боржником ОСОБА_2 приватному виконавцю було подано письмові пояснення за змістом яких вказано, що рішення суду є виконаним, оскільки він жодним чином не перешкоджає у праві власності ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, оскільки за інформацією з відкритих джерел земельна ділянка по АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1 належить ОСОБА_3, в той же час, ОСОБА_2 на праві власності належить будинок та земельна ділянка за № 54.

08.06.2018 приватним виконавцем у присутності ОСОБА_2 було складено акт про те, що приватним виконавцем здійснено вихід з метою перевірки виконання рішення суду. Під час огляду встановлено, що на земельній ділянці № НОМЕР_1 знаходиться побутові будівлі та частково розташовано житловий будинок № 54, що належить ОСОБА_2 Таким чином рішення суду боржником не виконано.

23.07.2018 приватним виконавцем було прийнято постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме геодезиста ОСОБА_4, з метою визначення місця знаходження спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1, № НОМЕР_1 фактично на місцевості, про що надати висновок або акт.

23.07.2018 у присутності двох понятих та геодезиста ОСОБА_4, боржника ОСОБА_2, стягувача ОСОБА_3, ОСОБА_7, приватним виконавцем було складено акт про те, що земельна ділянка № НОМЕР_1 згідно даних GPS приймача, знятих спеціалістом ОСОБА_4 фактично розташована під домоволодінням № 54, який належить ОСОБА_2 Приватним виконавцем було запропоновано боржнику впустити спеціаліста на територію домоволодіння № 54. Вимірювання було здійснено спеціалістом з вулиці та сусідньої порожньої ділянки, через те, що ОСОБА_2 відмовився допустити спеціаліста на територію свого домоволодіння. Спеціалістом було відзначено, що земельна ділянка фактично розташована в межах домоволодіння АДРЕСА_2, на якій частково розташовані господарські приміщення (гаражі), а також частина житлового будинку. Також зазначено, що спеціалістом ОСОБА_4 буде надано додатково висновок з нанесенням меж земельної ділянки.

Таким чином, судом встановлено, що постанова приватного виконавця від 23.07.2018 була виконана.

27.08.2018 приватний виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам заборонено здійснення експлуатації домоволодіння.

Також, слід зазначити, що 18.01.2019, приватним виконавцем було подано до суду подання про зміну порядку примусового виконання рішення, відповідно до ст. 435 ЦПК України, яке призначено до розгляду на 29.01.2019 о 13.00 з викликом сторін. За результатами розгляду зазначеного подання приватний виконавець просив змінити порядок виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2012 з «Усунути перешкоди права власності позивача ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, зобов'язавши відповідача ОСОБА_2 знести будівлі та споруди розташовані на даній земельній ділянці, самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_3.» на «Усунути перешкоди права власності позивача ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, шляхом знесення без участі відповідача ОСОБА_2 будівель та споруд розташованих на даній земельній ділянці, привести ділянку до стану, придатного для використання з покладенням витрат, пов'язаних із знесенням на відповідача ОСОБА_2.» (далі - подання в порядку ст. 435 ЦПК України.).

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 18 Закону встановлено, що за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Отже, Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що приватний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Так, з наявних у справі матеріалів дійсно вбачається, що дії (бездіяльність) боржника ОСОБА_2 призводять до тривалого невиконання рішення суду, ухваленого ще у 2012 році, що тягне за собою порушення строків його виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов'язковості судових рішень.

Однак, слід звернути увагу, що за змістом рішення суду, обов'язок щодо його виконання, судом було покладено саме на боржника, шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 знести будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_3.

В той же час, приватний виконавець, враховуючи складений 23.07.2018 акт про визначення місця знаходження земельної ділянки та відсутність даних про необхідність доступу до земельної ділянки для нанесення спеціалістом меж земельної ділянки, а також і те, що 08.06.2018 приватним виконавцем вже було здійснено огляд володіння боржника, мотивував проникнення до домоволодіння боржника необхідністю виконання рішення суду. Інформації про необхідність проведення конкретних виконавчих дій для яких необхідно безпосередній доступ до володіння боржника ОСОБА_2 приватним виконавцем не зазначено.

Таким чином, враховуючи зміст ухваленого судом рішення, суд приходить до висновку, що виконання такого рішення може бути здійснено лише самостійно боржником та за його власні кошти, а тому надання дозволу приватному виконавцю на примусове проникнення до володіння особи жодним чином не матиме наслідком виконання даного рішення суду.

Додатково слід звернути увагу, що відповідне рішення (ухвали) суду про зміну порядку та способу виконання рішення, яке набрало чинності, суду надало не було, навпаки судом встановлено, що приватним виконавцем лише подано подання в порядку ст. 435 та ст. 439 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обґрунтованих та законних підстав для задоволення подання приватного виконавця, станом на дату розгляду такого подання, не встановлено.

Разом з тим, суд звертає увагу, приватного виконавця, що ст. 63 Закону передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону (протягом 10 робочих днів), перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 258-260, 263, 353, 439 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Відмовити приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозову Олександру Миколайовичу в задоволенні подання про примусове проникнення до володіння особи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 25.01.2019.

Суддя К.С. Маштак