Справа № 274/5688/18 Провадження № 2/0274/2554/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
21.01.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1, представником якої є ОСОБА_2,
провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У жовтні 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, за адресою якого зареєстрований її син ОСОБА_3, який там не проживає з 2008 р.
ОСОБА_3 позов визнав, про що зазначено у його заяві від 20.01.2019 р.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 3 4).
Адреса зазначеного житла є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3, який є сином ОСОБА_1 (а.с. 5, 6, 13).
Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, зважаючи встановлені вище обставини, Суд вважає, що право ОСОБА_3 на користуванням житлом за адресою: АДРЕСА_1 (сервітут), виникло на підставі закону як у члена сім'ї власника цього житла ОСОБА_1.
ОСОБА_3 у житлі за адресою: АДРЕСА_1, не проживає з 2008 р.(а. с. 5).
Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_3 у житлі за адресою: АДРЕСА_1, відсутній з поважних причин.
Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 як член сім'ї власника житла за адресою: АДРЕСА_1, який був відсутній у цьому житлі без поважних причин понад один рік, втратив право користування цим житлом.
Зважаючи на це, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.
Відповідно до частини четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору (352,40 грн.).
Керуючись статтями 141, 142, 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 (проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_3 (народився 22.11.1971 р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.
3. Стягнути ОСОБА_3 (народився 22.11.1971 р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) на користь держави судовий збір у розмірі 352,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 24.01.2019 р.

Суддя В.В. Корбут