Справа № 524/29/18
Провадження №2/524/100/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі: Головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Воблікової І.О., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів,-
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 пояснила, що відповідач видав їй видаткову накладну, яку вона в подальшому надала у банк для отримання компенсації, але роботи щодо виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій ОСОБА_3 не провів. Зазначила, що через хвилювання у неї погіршилось самопочуття. Представник позивача, ОСОБА_2, звертала увагу на те, що видаткова накладна є лише доказом використання коштів за цільовим призначенням, а не отримання позивачем виконання робіт.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
В судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували. Вважали позов безпідставним. Звертали увагу суду на те, що позивач після отримання товару свій екземпляр видаткової накладної предявила в банк і отримала від держави грошову компенсацію.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ
03.10.2018 та 15.11.2018 судом було постановлено ухвалу про витребування доказів.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
20 жовтня 2017 року постачальником фоп ОСОБА_3 була видана видаткова накладна №84, яка в подальшому предявлена ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України».
В Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Аналогічні за змістом положення також закріплюються в Конституції України. Зокрема, в ст.55 Основного Закону визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В своєму рішенні від 25 грудня 1997 року по справі N 9-зп за конституційним зверненням громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води)Конституційний Суд України вказав, що Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов'язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина. Частина перша статті 55 Конституції України відповідає зобов'язанням України, які виникли, зокрема, у зв'язку з ратифікацією Україною Міжнародного пакту про громадянські та політичні права ( 582-12), Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим, 1950 рік) ( 995_004 ), що згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ч.1 ст.2 ЦПК України).
В ч.1 ст.4, ст.5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Статтею 866 ЦК України встановлено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.
Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів(ч.ч.1-2 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів»)
Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Згідно ст.22 «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
В ст.ст.12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОЦІНКА СУДУ
За загальним правилом суди розглядають справи за заявами осіб, які вважають, що діями або бездіяльністю відповідача порушуються. не визнаються або оспорюються їх права чи інтереси. Отже, під час вирішення справи суд зобов'язаний встановити: чи дійсно були порушені права чи інтереси позивача; які саме права чи інтереси були порушені; чи були вони порушені діями або бездіяльністю тієї особи до якої предявлено позов.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач не виконав умови договору, зокрема не виготовив та не поставив ПВХ конструкції, у зв'язку із чим позивач вважала порушеними свої права та інтереси.
Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що відповідачем не були порушені умови договору, а тому відповідачем не порушувались права чи інтереси позивача.
Суд відзначає, що доказів, які б підтверджували позицію позивача щодо невиконання фоп ОСОБА_3 умов договору, позивачем не надано і матеріали справи не містять.
У зв'язку із цим, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць

Повне рішення суду складено 22.01.2019