ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Харків

справа №644/7463/19

провадження № 22-ц/818/5864/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

заявник - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

боржник - ОСОБА_1

розглянувши у порядку ст.369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2019 року, постановлену під головуванням судді Попової О.В. в місті Харкові,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

08 жовтня 2019 року судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Харковастягнуто з боржника на користь КП «Жилкомсервіс» суму заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 1887, 54 грн. за період з 01.10.2016 року по 01.08.2019 року, та витрати по сплаті судового збору в сумі 192,10 грн.

24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 повернуто без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що повертаючи заяву без розгляду з підстав несплати судового збору, судом першої інстанції не враховано матеріального становища та наданих доказів перебування заявника за межею бідності, що підтверджують неможливість сплати судового збору. Вважає, відмову у розгляді заяви про скасування судового наказу проявом надмірного формалізму та обмеженням доступу до правосуддя. Зазначає, що заява КП «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу не відповідає вимогам закону, оскільки до заяви не надано належних доказів існування договірних відносин між сторонами, а також доказів фактичного надання послуг заявником та отримання таких послуг боржником. У зв`язку з чим наявні були підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, оскільки до заяви не додано документ про сплату судового збору, що є підставою для повернення її без розгляду відповіднодо ч. 6 ст. 170 ЦПК України.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтею 170 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частинами 2 та 3 ст. 170 ЦПК України передбачено, що заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Згідно з п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу.

У заяві про скасування судового наказу просила про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона є самотньою пенсіонеркою, перебуває на обліку в Територіальному центрі надання соціальних послуг Індустріального району м. Харкова, розмір її єдиного доходу - пенсії, значно менша за прожитковий мінімум і вона перебуває за межею бідності. На підтвердження вказаних обставин надала докази свого матеріального стану.

Ухвалою суду першої інстанції, заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду, оскільки заявником до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), № 28249/95, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), виключно відповідно до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 136 ЦПК передбачено право суду звільнити, зменшити, відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Суд першої інстанції, повернувши заяву без розгляду у зв`язку із відсутністю доказів сплати судового збору, - не вирішив клопотання заявниці про звільнення її від сплати судового збору.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що наявні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду до вирішення зазначеного клопотання, є передчасним.

Судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367,368, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2019 року- скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук