Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/1115/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.12.2019 року м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Бондарєвої О.С. , відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника відповідачів ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання власниками нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні майном, третя особи без самостійних вимог: відділ з питань державної реєстрації Виноградівської райдержадміністрації, приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Лапчак Г.І.,
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , через свого представника, звернулись до Виноградівського районного суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: відділ з питань державної реєстрації Виноградівсьької райдержадміністрації, приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Лапчак Г.І. про визнання власниками нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні майном.
Рішенням Виноградівського районного суду від 15.10.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_6 задоволено повністю: визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59.6 кв.м., в тому числі житловою площею 42,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 12; визнано за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частину трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59.6 кв.м., в тому числі житловою площею 42,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 12; постановлено витребувати від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 2/3 частини трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,6 кв.м., в тому числі житловою площею 42,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 12; зобов`язано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у доступі до належних їм 2/3 частин трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,6 кв.м., в тому числі житловою площею 42,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 12 та її використанні для власного проживання або проживання членів їх сімей.

В зв`язку із заявою позивача ОСОБА_1 та її представника Бондарєвої О.С. , зробленою 15.10.2019 року в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі, про подання доказів на ствердження судових витрат сторони, пов`язаних із розглядом справи протягом п`яти днів, після ухвалення судового рішення, питання щодо розподілу і стягнення судових витрат судом не вирішувалось.

18.10.2019 року до Виноградівського районного суду адвокатом Ковальчук О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_6 , та ОСОБА_1 подані клопотання з відповідними доказами понесення судових витрат.

Зокрема, в клопотанні адвоката Ковальчук О.В. ставиться питання про ухвалення Виноградівським районним судом додаткового рішення про стягнення з з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 , суми сплаченого ним при зверненні до суду судового збору в розмірі 2838, 40 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять вісім грн.40 коп.).

В клопотанні ж позивачки ОСОБА_1 ставиться питання про ухвалення Виноградівським районним судом додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в користь ОСОБА_1 суми сплаченого нею при зверненні до суду судового збору в розмірі 3222,60 грн. (три тисячі двісті двадцять дві грн. 60коп.) та суми понесених нею судових витрат на правничу допомогу адвокатів в розмірі 10772,70 грн. (десять тисяч сімсот сімдесят дві грн. 70 коп.).

19 листопада 2019 року представником відповідачів адвокатом Жилкіним В.В. через канцелярію суду подано заперечення проти заяви ОСОБА_1 щодо стягнення в її користь витрат за надання правничої допомоги.

Зокрема, в запереченні вказано про те, що розмір витрат, понесених позивачами у зв`язку зі сплатою судового збору, відповідачами не оспорюється. В той же час, витрати понесені позивачкою ОСОБА_1 у розмірі 10772,70 грн. за надану їй правничу допомогу відповідачі вважають невиправданими, не неминучими, завищеними та неспівмірними із затратами часу адвокатів та складністю даної справи, а їх розмір необґрунтованим і не підтвердженим належними документальними доказами.

Одночасно з цим, в запереченні також вказується на необхідність врахування судом і важкого фінансового стану відповідачів у справі, позаяк відповідач ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований і його дохід є мінливим, а відповідачка ОСОБА_3 є пенсіонеркою за віком і розмірі її місячної пенсії становить 3128 грн., з яких вона має сплачувати комунальні платежі і придбавати собі ліки.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Бондарєва О.С. заявлені клопотання підтримали та просили суд такі задовольнити, вважаючи доводи, викладені в запереченні відповідачів, неспроможними через те, що розмір витрат, понесених позивачкою ОСОБА_1 в зв`язку з розглядом даної справи, зокрема за надану їй адвокатами правничу допомогу, є обґрунтованим, співмірним із обсягом робіт, виконаних адвокатами, складністю даної справи та її значенням для позивачів. Такі витрати позивачки були неминучими, зважаючи на роботу, виконану адвокатом Ковальчук О.В. для підготовки даної справи до судового розгляду, та обсяг роботи і послуг, виконаних адвокатом Бондарєвою О.С. для представництва інтересів позивачки ОСОБА_1 в судових засіданнях Виноградівського районного суду. При вирішенні питання про розподіл і стягнення судових витрат просили суд врахувати, що важке матеріальне становище відповідачів належними та допустимими доказами не підтверджене та зважити на неналежну процесуальну поведінку відповідачів та їх представників, через що розгляд справи неодноразово відкладався.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та їх представник адвокат Жилкін В.В. підтримали доводи, викладені в запереченні та просили суд у стягненні в користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних з розглядом справи, зокрема за надану їй адвокатами Ковальчук О.В. і Бондарєвою О.С. правничу допомогу, - відмовити. Свої доводи обґрунтовували тим, що позивачкою та її представниками не доведено належними та допустимими доказами розмір даного виду судових витрат. Не підтверджено обгрунтованість цих витрат та їх неминучість для позивачки ОСОБА_1 . На думку відповідачів та їх представника, заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є завищеними та неспівмірними із складністю даної справи. При вирішенні даного клопотання просили суд врахувати, що визначена в договорах із адвокатами погодинна ставка є завищеною і не відповідає рівню середньої заробітної плати у сфері юриспруденції в Закарпатській області та взяти до уваги вжке матеріальне становище відповідачів.

Позивач ОСОБА_6 та його представник адвокат Ковальчук О.В., про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином своєчасно, в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи наявні клопотання про здійснення судового розгляду даної справи у їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, давши належну оцінку їх доводам і запереченням, дослідивши докази, подані сторонами суду в обґрунтування їх вимог і заперечень, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є не співмірною меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, так, пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, підготовку справи до судового розгляду тощо.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як вбачається із поданих позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчук О.В. заяв, такі клопочуть перед судом, зокрема, про стягнення з:

- ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 суми сплаченого ним при зверненні до суду судового збору в розмірі 2838, 40 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять вісім грн. 40 коп.).

- ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в користь ОСОБА_1 суми сплаченого нею при зверненні до суду судового збору в розмірі 3222,60 грн. (три тисячі двісті двадцять дві грн. 60коп.).

Дані судові витрати, понесені позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_6 підтверджуються оригіналами платіжних документів від 09.04.2019 року, наявними в матеріалах справи (а.с. 1-8, 68069 т.1).

Враховуючи, що відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розмір судових витрат, понесених позивачами в зв`язку з розглядом даної справи, у вигляді судового збору, не оспорюється і щодо відшкодування такого вони не заперечують, суд приходить до висновку про задоволення клопотань позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_6 - адвоката Ковальчук О.В. в цій частині пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Одночасно з цим, вирішуючи питання про стягнення з відповідачів в користь позивачки ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Як вбачається із поданої ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового судового рішення, позивачкою заявлені вимоги до відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвокатів Ковальчук О.В. і Бондарєвої О.С. у вигляді: наданої правової інформації і консультації; написання і подання адвокатських запитів; написання позовної заяви; заяви про забезпечення позову; клопотання про витребування доказів; участь у судових засіданнях; написання клопотань та ознайомлення з матеріалами справи.

В матеріалах справи містяться Договора про надання правової (правничої допомоги) від 05.11.2018 року, укладені між адвокатом Ковальчук Олесею Василівною та позивачем ОСОБА_1 (а.с._61-65 т.1). Відповідно до пунктів 3.5, 5.3 зазначений договір є дійсним з моменту підписання сторонами і укладається на невизначений строк.

Пунктом 2.1 вказаного Договору визначено, що Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги юридичного характеру (правничу допомогу) у якості Позивача в цивільній справі за позовом Замовника , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Лапчак Г.І., відділ з питань держреєстрації Виноградівської РДА, про визнання власниками нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні майном, визначені у п. 2.2 цього Договору. В свою чергу, в п.п.2.2 наведено види юридичних послуг, які надаються адвокатом замовнику на виконання умов цього Договору.

Суд констатує, що вказаний перелік юридичних послуг кореспондується з видами адвокатської діяльності, перелік яких наведено у ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Розміри, строки оплати за договором, порядок розрахунків, визначено в Розділі 3 Договору від 05.11.2019 року. Зокрема, в п.п.3.3, 3.4 Договору вказано, що оплата за надані послуги здійснюється за готівковою формою розрахунку, шляхом внесення готівкових коштів, зазначених в Акті приймання-здачі наданих послуг, безпосередньо в касу Виконавця. Виконавець зобов`язаний видати Замовнику квитанцію до прибуткового касового ордера із зазначенням повної суми, яка була понесена Замовником згідно умов даного Договору. Квитанція до прибуткового ордера та Акт приймання-здачі наданих послуг є доказами понесення процесуальних витрат на правову допомогу і компенсуються в порядку, визначеному чинним процесуальним законодавством України.

П.п.3.5 Договору, за домовленістю сторін визначено, що вартість послуг, наданих Виконавцем за умовами даного Договору, складає 723 грн. за одну людино-годину.

В Акті № 1 від 16.04.2019 року здачі-приймання наданих послуг за Договором № б/н від 05.11.2018 року, який підписано адвокатом Ковальчук О.В. і позивачкою ОСОБА_1 наведено детальний опис виконаних робіт та наданих послуг адвокатом ОСОБА_11 .В . в зв`язку із наданням нею правничої допомоги в цій справі, в т.ч. і при підготовці її до судового розгляду (а.с. 6 т. 2). Із змісту даного Акту вбачається, що у сторін немає претензій і зауважень з приводу обсягів виконаних адвокатом робіт та наданих послуг.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесли позивачі складає 15 278 (а.с.65 т.1).

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що адвокатом Ковальчук О.В. складено, підписано і подано до Виноградівського районного суду 10.04.2019 року позовну заяву з додатками (а.с. 9-67 т.1); заяву про забезпечення позову (а.с. 67-71), клопотання про витребування доказів (а.с. 72-74). Крім цього, із наявних у матеріалах справи копій адвокатських запитів та відповідей на них можна з достовірністю визначити і встановити їх обсяг і кількість, що повністю узгоджується з описом робіт і наданих послуг, який наведено в Акті № 1 від 16.04.2019 року.

Розмір фактично понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат за надану адвокатом Ковальчук О.В. правничу допомогу також підтверджується долученою до клопотання і наявною в матеріалах справи копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 23 від 16.04.2019 року з якого видно, що позивачкою ОСОБА_1 сплачено готівкою адвокату Ковальчук О.В., згідно Договору від 05.11.2019 року та Акту № 1 від 16.04.2019 року 7736, 10 грн.

Досліджуючи надані позивачем документи, суд встановив, що Договором передбачено надання правової допомоги саме у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_13 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третіх осіб на стороні відповідачів: приватного нотаріуса Лапчак Г.І.; відділу з питань держреєстрації Виноградівської РДА, про визнання власниками нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні майном. Акт та квитанція до прибуткового касового ордеру обумовлюють вартість юридичних послуг та порядок розрахунків за правову (правничу) допомогу надану в цій справі в порядку та на умовах, визначених в Договорі від 05.11.2018 року.

Акт від 16.04.2019 року та копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 23 від 16.04.2019 року, як первинні документи, відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-14, містять всі необхідні реквізити, в них вказано призначення платежу з посиланням на відповідний Договір, Акт та дані, які дозволяють ідентифікувати дану конкретну справу.

Доводячи обґрунтованість витрат на правничу допомогу в межах цивільної справи № 299/1115/19, надану адвокатом Бондарєвою О.С., позивачем надано суду Договора про надання правової (правничої допомоги) від 30.05.2019 року, укладені між адвокатом ОСОБА_14 Сергіївною та позивачем ОСОБА_1 (а.с. 3-4 т.2). Відповідно до пунктів 3.5, 5.3 зазначений договір є дійсним з моменту підписання сторонами і укладається на невизначений строк.

Пунктами 2.1, 2.2 вказаного Договору визначено, що Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги юридичного характеру (правничу допомогу) у якості Позивача в цивільній справі № 299/1115/19 та наведено види юридичних послуг, які надаються за даним Договором.

Суд констатує, що вказаний перелік юридичних послуг кореспондується з видами адвокатської діяльності, перелік яких наведено у ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Розміри, строки оплати за договором, порядок розрахунків, визначено в Розділі 3 Договору від 30.05.2019 року. Зокрема, в п.п.3.3, 3.4 Договору вказано, що оплата за надані послуги здійснюється за готівковою формою розрахунку, шляхом внесення готівкових коштів, зазначених в Акті приймання-здачі наданих послуг, безпосередньо в касу Виконавця. Виконавець зобов`язаний видати Замовнику квитанцію до прибуткового касового ордера із зазначенням повної суми, яка була понесена Замовником згідно умов даного Договору. Квитанція до прибуткового ордера та Акт приймання-здачі наданих послуг є доказами понесення процесуальних витрат на правову допомогу і компенсуються в порядку, визначеному чинним процесуальним законодавством України.

П.п.3.5 Договору, за домовленістю сторін визначено, що вартість послуг, наданих Виконавцем за умовами даного Договору, складає 723 грн. за одну людино-годину.

В Акті № 1 від 17.10.2019 року здачі-приймання наданих послуг за Договором № б/н від 30.05.2019 року, який підписано адвокатом Бондарєвою О.С. і позивачкою ОСОБА_1 наведено детальний опис виконаних робіт та наданих послуг адвокатом ОСОБА_15 С . в зв`язку із наданням нею правничої допомоги в цій справі. Із змісту даного Акту вбачається, що у сторін немає претензій і зауважень з приводу обсягів виконаних адвокатом робіт та наданих послуг.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Бондарєва О.С. приймала участь в судових засіданнях Виноградівського районного суду в справі 299/1115/19, нею складались і подавались до Виноградівського районного суду клопотання з процесуальних питань в рамках даної справи. Крім цього, із наявних і зафіксованих у журналах судових засідань відомостей вбачається, що неналежна процесуальна поведінка відповідачів та їх представників зумовлювала неодноразові відкладення судового розгляду даної справи. Всі ці відомості і докази в їх сукупності дають підстави стверджувати, що обсяг виконаних адвокатом Бондарєвою О.С . робіт і наданих послуг за Договором від 30.05.2019 року повністю узгоджується з описом робіт і наданих послуг, який наведено в Акті № 1 від 16.04.2019 року.

Розмір фактично понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат за надану адвокатом Бондарєвою О.С. правничу допомогу також підтверджується долученою до клопотання і наявною в матеріалах справи копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 17.10.2019 року якого видно, що позивачкою ОСОБА_1 сплачено готівкою адвокату Бондарєвій О.С. згідно Договору від 30.05.2019 року та Акту № 1 від 17.10.2019 року 3036,60 грн.

Досліджуючи надані позивачем документи, суд встановив, що Договором передбачено надання правової допомоги саме у справі 299/1115/19. Акт та квитанція до прибуткового касового ордеру обумовлюють вартість юридичних послуг та порядок розрахунків за правову (правничу) допомогу надану в цій справі в порядку та на умовах, визначених в Договорі від 30.05.2019 року.

Акт від 17.10.2019 року та копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 17.10.2019 року, як первинні документи, відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-14, містять всі необхідні реквізити, в них вказано призначення платежу з посиланням на відповідний Договір, Акт та дані, які дозволяють ідентифікувати дану конкретну справу.

Враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатами робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, суд вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що надані суду першої інстанції матеріали доводять факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу на загальну суму 10772,70 грн.

Суд відхиляє твердження відповідачів та їх представника про те, що розмір погодинної ставки адвокатів є неспівмірним середньому рівню заробітної плати у сфері юриспруденції в Україні, оскільки таке твердження не ґрунтується на жодних положеннях закону та спростовується наявними у матеріалах справи документами і відомостями, які свідчать про проведену адвокатом роботу.

Крім цього, відкидаючи як ці, так і решту доводів відповідачів та їх представника, викладених в запереченні, суд зауважує, що відповідно до статті 1 Закону України від 20 грудня 2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (Закон N 4191-VI) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Наразі даний Закон втратив чинність і як нормами ст.137 ЦПК України, так і положення ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність на сьогодні визначено, що розмір гонорару адвоката, погодинної ставки тощо визначається в договорі про надання правничої допомоги за домовленістю сторін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку , зокрема, акт виконаних робіт та наданих послуг, квитанція до прибуткового касового ордеру тощо..

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (Постанова ВС від 17.10.2018 року у справі 301/1894/17).

Відтак твердження відповідачів та їх представника про завищений розмір погодинної ставки адвокатів, якими надавалась правнича допомога позивачці ОСОБА_1 у цій справі є неспроможними і такими, що не заслуговують на увагу.

У контексті цієї справи суд зазначає, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати відповідачів утримуватися від подачі безпідставних заяв, клопотань та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних осіб.

Статею 10 ЦПК передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відхиляючи доводи відповідачів та їх представника щодо важкого матеріального становища відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд зауважує, що на їх ствердження не представлено жодного належного, допустимого та достовірного доказу. Так, довідка щодо розміру пенсії відповідачки ОСОБА_3 містить відомості про отримувану нею пенсію тільки за жовтень 2019 року, в той час, як твердження про щомісячні витрати відповідачки на оплату комунальних послуг та витрат на її медикаментозне лікування взагалі жодним доказом не підтверджені. Крім того, не було надано суду і жодного доказу на ствердження того, що ОСОБА_3 не є суб`єктом підприємницької діяльності, або не отримує будь-якого іншого доходу з інших джерел, крім Пенсійного фонду України.

Аналогічно і докази, подані на ствердження того, що ОСОБА_4 ніде не працевлаштований і не отримує будь-яких інших доходів, крім заробітків від праці по найму, теж не можна вважати достовірними, оскільки з представлених довідок не вбачається, що ОСОБА_4 має будь-яких утриманців, що зумовлювало би регулярне витрачання ним значних коштів або не має інших джерел доходів, ніж ті, які зазначені в довідці сільради за місцем його проживання.

Враховуючи те, що наданими до суду документами витрати на правничу допомогу у даній цивільній справі підтверджено, суд дійшов висновку про задоволення заяв про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідачів в користь позивачів судових витрат, в т.ч. і витрат за надану правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати понесені позивачами підлягають стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , 3222, 60 гривень (з кожного по 1 611,30 гривень) судових витрат по сплаті судового збору та 10 772,70 гривен витрат на правову допомогу (з кожного по 5 5386,35 гривень) на користь ОСОБА_1 , а також стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , 2838,40 гривень (з кожного по 1419,20 гривень) судових витрат по сплаті судового збору на користь ОСОБА_6 (а.с. 1-8, 68, 69 т. 1; а.с 8-9, 13 т. 2).

Підстави для звільнення відповідачів від сплати судових витрат, судом не встановлені. Обставини наведені у запереченні як: розмір пенсії ОСОБА_3 за жовтень 2019 року, довідки про склад сім"ї ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , розрахунок середнього заробітку по Закарпатської області (роздрукований з мережі Інтернет), амбулаторна картка на ОСОБА_3 , не є тими обставинами, які свідчать про наявність підстав для зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати та з якими законодавець, відповідно до ст.ст. 136, 435 ЦПК України, пов"язує вирішення зазначеного питання.

На підставі встановлених обставин, суд ухвалює додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 136, 137, 141, 270 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Заяви ОСОБА_1 , Ковальчук Олесі Василівни задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1, 60 гривень (з кожного по 1 611,30 гривень) судових витрат по сплаті судового збору та 10 772,70 гривен витрат на правову допомогу (з кожного по 5 5386,35 гривень) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_3 2838,40 гривень (з кожного по 1419,20 гривень) судових витрат по сплаті судового збору на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк

Повний текст рішення

складено 02.12.2019 року