Справа № 404/8546/19
Номер провадження 2-з/404/86/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Панфілова А. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Наталія Володимирівна та приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок Сергій Іванович про визнання довіреностей та договорів дарування недійсними , суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання довіреності від 05. 08. 2019 року за номером у реєстрі нотаріальних дій 530, що видана від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН- НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 та посвідчена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок Сергій Іванович недійсною, визнати недійсною довіреність від 10. 10. 2019 року за номером у реєстрі нотаріальних дій 733, що видана від імені ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН- НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 та посвідчена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок Сергій Іванович недійсною, визнати недійсною довіреність від 20. 10. 2019 року за номером у реєстрі нотаріальних дій 708, що видана від імені ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН- НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 та посвідчена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок Сергій Іванович недійсною, визнати недійсним договір дарування житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер :04:012:0008, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) який посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Наталією Володимирівною 15 серпня 2019 року та зареєстрована в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 954, та визнати недійсним договір дарування нежитлового приміщення, що знаходиться в будинку за адресою АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Наталія Володимирівна, 05. 11. 2019 року та зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 1279.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, просить накласти арешт на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер :04:012:0008, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та нежитлове приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , право власності на вказані об`єкти зареєстроване в ЄДР за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН- НОМЕР_2 , оскільки не вжиття заходів щодо забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду в подальшому .

Відповідно до ст. 153 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 149 ЦПК України заява про забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснення п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Крім того судом враховується, що у відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, щодо задоволення заяви , а саме накладення арешту на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер :04:012:0008, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та нежитлове приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , право власності на вказані об`єкти зареєстроване в ЄДР за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН- НОМЕР_2 , до розгляду справи, оскільки не вжиття заходів щодо забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду в подальшому.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН- НОМЕР_1 ) про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН- НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ІПН- НОМЕР_3 ) треті особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , ІПН- НОМЕР_4 , ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 , ІПН- НОМЕР_5 ), приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Наталія Володимирівна ( АДРЕСА_7 , м. Кропивницький, вул. В. Чміленка буд. 94) та приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок Сергій Іванович( 083000, АДРЕСА_8 про визнання довіреностей та договорів дарування недійсними, задовольнити повністю.

Накласти арешт на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер :04:012:0008, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та нежитлове приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , право власності на вказані об`єкти зареєстроване в ЄДР за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН- НОМЕР_2 .

Про виконання ухвали суд має бути повідомлений негайно.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення , оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда А. В. Панфілова