Справа номер 484/560/18
Провадження номер 22-ц/812/58/19 Головуючий суду першої інстанції - Медведєва Н.А.
22-ц/812/59/19 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та приватного підприємства «Водолій» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2018 року, ухвалене о 8 год.41 хв. під головуванням судді Медведєвої Н.А. в приміщенні суду в м.Первомайську Миколаївської області, повний текст якого складено 16 жовтня 2018 року, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватне підприємство «Водолій» (далі - ПП «Водолій»), про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_6, який обґрунтовувала наступним.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище.

15 грудня 2017 року квартиру позивача було затоплено внаслідок халатного відношення ОСОБА_6 до санітарно-технічних приладів у ванній кімнаті.

Зазначене підтверджено актом про залиття квартири, складеним представниками ПП «Водолій» за участі сторін.

Вартість відновлювальних робіт у квартирі позивача буде складати 8303 грн., вартість ремонту меблів - 3370 грн., послуги спеціаліста зі складання розрахунку вартості ремонту - 880 грн.

У зв'язку з спричиненням вказаної шкоди відповідачем позивач просила стягнути з неї вказаний розмір шкоди та вартість послуг.

Крім того, позивач зазначала, що зазнала душевних страждань, спричинених їй пошкодженням її майна. А тому просила стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, ОСОБА_6 вказувала, що залиття квартири сталося не з її вини, а тому просила відмовити у задоволенні позову. Крім того, наголошувала на тому, що належними доказами вартість пошкоджень не доведена. Наданий позивачем кошторис не є належним доказом, оскільки складений спеціалістом, який не має повноважень на оцінку пошкоджень. Що ж стосується стягнення моральної шкоди, то ці вимоги відповідач вважала необґрунтованими, оскільки довідки про стан здоров'я позивача надані з того ж медичного закладу, у якому вона працює. Також вказувала про те, що відшкодувала позивачу матеріальні збитки у сумі 1000 грн., що підтверджується розпискою.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено приватне підприємство «Водолій»

Згідно з письмовими поясненнями третьої особи ПП «Водолій» воно підтримало позов ОСОБА_5, вказуючи на те, що залиття квартири позивача сталося внаслідок халатного відношення ОСОБА_6 до санітарно-технічних приладів у квартирі. У ванній кімнаті відповідача було виявлено, що за зливним бачком унітазу після лічильника порушена цілісність водогінної труби. Пошкоджень внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання виявлено не було. Про факт затоплення квартири підприємству стало відомо після виклику позивача. Відповідач про вказаний факт підприємство не повідомляла.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. З ОСОБА_5 на користь держави стягнуто 1 409,60 грн. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено спричинення шкоди відповідачем.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_5 та ПП «Водолій» подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи свої скарги, позивач та третя особа вказували, що факт заподіяння шкоди відповідачем доведено актом та її розпискою, де вона визнала свою провину і обіцяла відшкодувати збитки. Розмір шкоди підтверджено кошторисом та довідкою, а тому є підстави для задоволення позову.

Відповідач подала відзив на апеляційні скарги, у якому наголошувала, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційні скарги безпідставними.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14.

Згідно з пунктами 2.3.6, 5.3.1, 5.3.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, водопровідно-каналізаційна система жилого будинку повинна забезпечувати можливість безперебійного подання води до всіх санітарних приладів квартир, інших водорозбірних пристроїв, відводити використану воду в міську каналізаційну систему. Під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно, серед іншого, вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців.

У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4 до Правил), який має містити такі відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження, які речі ушкоджено); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.

Тобто, факт залиття квартири та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст.ст.12, 76, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 є власницею квартири АДРЕСА_2 за тією ж адресою, яка розташована над квартирою позивача.

Виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, санітарно-технічного обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточного ремонту є приватне підприємство "Водолій» (а.с.119).

Факт залиття квартири позивача підтверджується фотографіями, трьома екземплярами первинного акту про залиття квартири від 16.12.2017 р., уточненим актом про залиття квартири та поясненнями свідків (т.1 а.с.38, 85, 90, 105).

Згідно з трьома екземплярами первинного акту про залиття квартири від 16.12.2017 р., складеним за участі сторін по справі, мешканців квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 вказаного будинку, 15 грудня 2017 року близько 3 години ночі було виявлено прорив центрально-водопровідної труби, яка знаходиться в квартирі АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_6 Внаслідок прориву труби було затоплено квартиру АДРЕСА_5, яка належить позивачці, а саме: 1) залита стеля в кухні, 2) залитий лінолеум у коридорі та кухні, 3) у ванній кімнаті та санвузлі течуть усі стіни, все мокре, є запах цвілі, 4) роздуло та пошкоджено меблі, 5) пошкоджено стіл в кухні. Два екземпляри акту підписано керівником, бухгалтером ПП «Водолій» та сторонами по справі (т.1 а.с.85, 90), а один екземпляр акту також і мешканцями квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (т.1 а.с.105). На останньому екземплярі є закреслений запис, що винною у залитті квартири позивача є ОСОБА_6

Відповідно до уточненого акту про залиття квартири, складеного у приміщенні ПП «Водолій», від підписання якого ОСОБА_6 відмовилася, при обстеженні квартири ОСОБА_5 16 грудня 2017 року виявлено такі пошкодження: кухня - декілька плям на стелі діаметром 30 та 50 см, на стінах затікання, на підлозі пошкодження лінолеуму від вологи, кухонного столу та стільців; коридор - намокання лінолеуму, на стіні намокання розподільчої коробки, бра, шпалер; ванна кімната - намокання шафи, стін, стелі. При обстеженні комісією внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання між спірними квартирами пошкоджень не виявлено. При обстеженні труб холодного водопостачання у квартирі ОСОБА_6 виявлено, що у ванній кімнаті за зливним бочком унітазу після лічильника порушена цілісність водогінної труби. Висновки: внутрішньобудинкова мережа у задовільному стані, внутрішньоквартирна водогінна мережа квартири АДРЕСА_2 має порушення цілісності, що призвело до затоплення квартири АДРЕСА_5 (т.1 а.с.14-15).

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_7, вона 15 грудня 2017 року о 16 годині приїхала до квартири позивача і особисто бачила всі пошкодження у квартирі. Вони знаходилися у ванній кімнаті, кухні та коридорі: мокрими були стеля, стіни, підлога та меблі. Про затоплення квартири позивач інформувала керівника ПП «Водолій».

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_8, яка працює бухгалтером у ПП «Водолій», 16 грудня 2017 року вона складала акт про залиття квартири у присутності сторін по справі, які весь час сварилися та сусідів. Було складено 3 екземпляри, які вона писала ручкою по черзі: сторонам та підприємству, тому у його змісті можуть бути деякі відмінності. При здійсненні обстеження прориву труби, відповідальність за яку несе підприємство, встановлено не було. Вона написала у акті про пошкодження центральної труби, бо не знала як вона називається. Пізніше у приміщенні підприємства у спокійній обстановці було складено уточнений акт із зазначенням причини затоплення квартири позивача. Однак відповідач відмовилася його підписувати. Відповідач для усунення причини протікання води до підприємства не зверталася.

З пояснень свідка ОСОБА_9, який проживає у квартирі АДРЕСА_6 будинку, де розташована затоплена квартира, вбачається, що він був присутній 16 грудня 2017 року при складанні акту про затоплення квартири позивача. Пошкодженою була центральна магістральна труба водопостачання.

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_10, який працює газоелектрозварювальником КП «Затишок», він двічі ремонтував центральну трубу водопостачання у квартирі ОСОБА_6 і попереджував її після першого разу, що вона у поганому стані.

16 грудня 2017 року ОСОБА_6 склала розписку, відповідно до якої зобов'язалася відшкодувати позивачу вартість електроенергії та газу за просушування квартири, а також вартість ремонтних робіт (т.1 а.с.60).

Відповідно до розписки ОСОБА_5 від 20 січня 2018 року, нею отримано від ОСОБА_6 кошти в сумі 1040 грн. в рахунок вартості енергоносіїв, витрачених на просушування квартири (т.1 а.с.76).

Згідно з заявою ОСОБА_6 від 26.03.2018 р. вона звернулася до ПП «Водолій» з приводу заміни труби центрального водопостачання у зв'язку з знаходженням її у аварійному стані (т.1 а.с.118).

25 вересня 2018 року ПП «Водолій» складено акт, що стояк водопостачання знаходиться у задовільному стані, недоліків в цілісності труби не виявлено (т.2 а.с.22).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09.01.2019 р. по справі призначалася судова будівельно-технічна експертиза для з'ясування причини затоплення квартири.

Згідно з висновком експерта №125-011 від 27.02.2019 р. при обстеженні квартири АДРЕСА_1 виявлено дефекти, якi утворилися на поверхнi стель та пiдлозi внаслідок залиття водою, а саме: в коридорi лiт.1 пл.4,0 кв.м - на пiдлозi по всій площі - відставання рулонного матерiалу лінолеуму в стиках, здуття, деформація окремими мiсцями, з внутрiшнього боку наявність сирості та плям цвілі; на кухнi лiт.3 пл.7,2 кв.м - наявність жовто-бурих плям води на стелі, відшарування водоемульсійного шару, на пiдлозi по всій площі - відставання рулонного матеріалу лінолеуму в стиках, здуття, деформація окремими місцями, з внутрішнього боку наявність сирості та плям цвілі; у санвузлi лiт.2 пл.3.3 кв.м - наявнiсть жовто-бурих плям води на стелі по всiй площi, тріщини та вiдшарування вапняного забарвлення окремими мiсцями на стелi та на стiнi в мiсцях примикання до перекриття.

Вказанi пошкодження обробних покриттів, є порушенням ДСТУ-Н Б А.3.1 - 23:2013 i вiдносяться до тих дефектiв конструктивних елементiв, якi могли утворитися в результатi їх залиття. На час дослiдження всi дефекти по заливу квартири cyxi та мають застарiлий характер.

Дослiдивши трубопроводи системи холодного водопостачання, яка є в квартирі АДРЕСА_2 встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 до стояка з чорного металу діаметром 50 мм водопостачання виконане підключенням металопластикового трубопроводу діаметром - 25 мм водяної розводки з підключенням до сантехнічних приладів та до водяного лічильника, опломбованого пластиковою пломбою, який знаходиться за унітазом з зливним бочком типу «Компакт» в приміщенні санвузла. На час дослідження слідів порушення цілісності металопластикової труби, яка підключена безпосередньо до металевого вузла водяного лічильника та її ремонту чи заміни не спостерігається, слідів порушення пластикової пломби лічильника не виявлено, місце з'єднання трубопроводу до металевого вузла носить застарілий характер, тобто вiдсутнi слiди замiни.

Дослідивши стояк холодного водопостачання діаметром 50 мм з чорного металу, який проходить через всі поверхи житлового будинку, встановлено: на металевій трубі стояку холодного водопостачання спостерігаються дефекти, які виникли за час тривалої експлуатації, а саме з 1984р. побудови житлового будинку, за час якої капітального ремонту чи заміни стояку, не виконувалось, а саме масове ураження корозією поверхні труби стояку, виявлені сліди зварювання, в тому числі свіжі, з наявністю вологості та потьоків ржавого кольору по всьому стояку, що є порушенням вимог ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрiшнiй водопровiд та каналізація» п.АДРЕСА_4.4.

Згiдно з КДП-204/12 Україна 193-91 «Положення про систему технiчного обслуговування, ремонту та реконструкції жилих будівель в містах i селищах України», мінімальна тривалість ефективної експлуатації трубопроводу холодної води з металевих чорних труб - 15 років.

На пiдставi вищевказаного, труба водяного стояку з чорного металу холодної води в квартирі АДРЕСА_2 знаходиться в технічно незадовільному стані, потребує негайної заміни та імовірно є причиною залиття квартири АДРЕСА_1.

Вартість ремонтно-будівельних робіт, виконання яких необхідне для усунення пошкоджень залиття в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 на дату проведення експертизи складає 10 877 грн. (т.2 а.с.44-78).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданих залиттям квартири, є правильним, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Суд, дослідивши обставини справи, дав належну оцінку доказам та дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки досліджені докази не доводять факту заподіяння вказаної шкоди відповідачем.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Посилання представника позивача на незаконність рішення суду в частині стягнення судового збору у зв'язку з наявністю у позивача ІІ групи інвалідності спростовується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 14.01.2019 року, згідно з якою вказаний статус позивачем було отримано 14 січня 2019 року, тобто після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Однак, приймаючи до уваги вказане, є підстави не стягувати з позивача судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, відстрочення сплати якого ухвалою суду від 20.11.2018 року було здійснено до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та приватного підприємства «Водолій» залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді О.О. Ямкова

С.Ю. Колосовський

Повний текст постанови складено 27 березня 2019 року.