Справа № 448/1594/17 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/811/1903/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ПАТ АБ «Укргазбанк» -

Шищак І.С., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 22 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

в грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа державнийй реєстратор - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про припинення приватного обтяження (звільнення майна з-під арешту).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06.09.2011року ним згідно довідки-рахунку КІМ 936221 придбав автомобіль марки BMW Х5 номер шасі НОМЕР_4, якому згідно технічного паспорта серії НОМЕР_5, виданого Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, присвоєно державний реєстраційний номер НОМЕР_1. При зверненні 27.10.2017 року до Самбірського територіального сервісного центру для відчуження автомобіля, йому відмовлено у наданні послуг через наявність обтяження на даний автомобіль. В подальшому з'ясувалось, що згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 53832794 від 27.10.2017 року, його автомобіль має приватне обтяження, зареєстроване реєстратором 11.10.2013 року за № 13946537 на підставі договору застави № 9/2008/99 від 01.02.2008року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В., відповідно до умов якого в заставу ПАТ АБ «Укргазбанк» було передано автомобіль марки BMW Х5, номер шассі НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належав ОСОБА_8 - майновому поручителю за кредитним договором між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 Отже, з вищенаведеного вбачається, що на належний йому на праві власності автомобіль BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1, придбаний ним у попереднього власника ОСОБА_9 06.09.2011 року, накладено обтяження, яке безпосередньо стосується правовідносин боржників ОСОБА_8 і ОСОБА_5 та кредитора - ПАТ АБ «Укргазбанк», які мали місце у 2008 році. З огляду на наведене, просив суд припинити приватне обтяження у вигляді застави рухомого майна, зареєстроване 11.10.2013 року за №13946537.

Оскаржуваним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 22 травня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Припинено приватне обтяження, у вигляді застави рухомого майна, зареєстроване 11.10.2013 року за №13946537 реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі договору застави 9/2008,99,01.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. на легковий автомобіль марки BMW X5, номер шасі НОМЕР_4, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований у Львівському відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ 06.09.2011року, який належить ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», вважає його незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з'ясуванням усіх обставин справи. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що на момент на момент придбання позивачем 06.09.2011 року автомобіля, було зареєстроване приватне обтяження автомобіля від 05.02.2008 року. Суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення невірно зазначив, що автомобіль придбаний позивачем 06.09.2011 року, а обтяження зареєстроване 11.10.2013 року. Зазначає, що зобов'язання за кредитним договором, укладеним 01.02.2008 року між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 не виконано, застава не припинилась, а тому відсутні правові підстави для припинення обтяження. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, судом не було враховано вимоги ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно якої зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, стягнути з ОСОБА_3 на користь банку судові витрати.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ АБ «Укргазбанк» - Шищак І.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 53832794 від 27.10.2017 року, на автомобіль BMW Х5 номер шасі НОМЕР_4 накладено приватне обтяження, зареєстроване реєстратором 11.10.2013 року за № 13946537, однак вказаний автомобіль був придбаний позивачем 06.09.2011 року, а відтак накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб та перебування його під обтяженням, на підставі договору застави № 9/2008/99 від 01.02.2008 року, порушує права позивача ОСОБА_3, передбачені ст.41Конституції України та ч. 1ст. 321 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов»язань визначає Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Відповідно до ст. 12 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом.

За таких обставин реалізація (продаж) майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Згідно ст. 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

Статтею 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначені підстави реєстрації відомостей про обтяження майна та припинення обтяжень.

Відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Статтею 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлений порядок внесення записів до Державного реєстру. Так, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п'ятирічний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №9/2008, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 64 950 доларів США з терміном повернення до 31.01.2011 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №9/2008 01.02.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (заставодержатель) та ОСОБА_8 (заставодавець), ОСОБА_5(позичальник) було укладено договір заставі №9/2008, відповідно до п.2.1. якого предметом застави є транспортний засіб марки BMW, моделі Х5, рік випуску 2007, номер шасі НОМЕР_4, тип легковий універсал, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований УДАІ ГУ МВС 10.01.2008 року.

Згідно п.3.3.5 договору застави від 01.02.2008 року №9/2008 заставодавець зобов'язаний не розпоряджатись (не відчужувати у будь-який спосіб) предметом застави без письмової згоди заставодержателя. Пункт 7.1 договору застави встановлює його його дію «до повного виконання зобов'язання за кредитним договором».

05.02.2008 року було зареєстроване обтяження натранспортний засіб марки BMW, моделі Х5, рік випуску 2007, номер шасі НОМЕР_4, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 з терміном дії - до 05.02.2013 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №16807056 від 05.02.2008 року.

З довідки-рахунку КІМ 936221 вбачається, що позивач, ОСОБА_3, 06.09.2011 року, придбав автомобіль BMW Х5 номер шасі НОМЕР_4, якому згідно технічного паспорта серії НОМЕР_5, виданого Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, присвоєно державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

17.08.2012 року на даний автомобіль згідно технічного паспорта серії НОМЕР_6, виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району, було зареєстровано індивідуальний номер «БУМЕР».

11.10.2013 року, у зв'язку з наявною заборгованістю за кредитним договором №9/2008 від 01.02.2008 року, запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про обтяження автомобіля марки BMW, моделі Х5, рік випуску 2007, номер шасі НОМЕР_4 на підставі договору застави було поновлено з терміном дії - до 11.10.2018 року та внесено відомості про обмеження, а саме заборонено відчужувати.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що приватне обтяження на автомобіль зареєстроване реєстратором на підставі договору застави лише 11.10.2013 року, а автомобіль придбаний позивачем 06.09.2011 року, тобто, в період, коли автомобіль не перебував під обтяженням.

Такий висновок суду є невірним, і спростовується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №16807056 від 05.02.2008 року, з якого вбачається, що 05.02.2008 року було зареєстроване обтяження натранспортний засіб марки BMW, моделі Х5, рік випуску 2007, номер шасі НОМЕР_4, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 з терміном дії - до 05.02.2013 року.

Тобто, автомобіль марки BMW, моделі Х5, рік випуску 2007, номер шасі НОМЕР_4, був придбаний в період, коли він перебував під обтяженням, обтяжувач - ВАТ АБ «Укргазбанк», відчуження транспортного засобу можливе за погодженням з обтяжувачем.

Крім цього, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 не виконав своїх обов'язків за кредитним договором. №9/2008 від 01.02.2008 року, спірний автомобіль, який перебував в заставі банку та був внесений до Реєстру обтяжень рухомого майна, в подальшому був відчужений ОСОБА_3, чим порушено п.3.3.5 договору застави від 01.02.2008 року, згідно з яким заставодавець зобов'язаний не розпоряджатись (не відчужувати у будь-який спосіб) предметом застави без письмової згоди банку.

Як ствердив представник ПАТ «Укргазбанк», зобов»язання за кредитним договором позичальником ОСОБА_5 не виконані, зобов»язання за кредитним договором не припинені, що також свідчить про відсутність передбачених законом підстав для припинення обтяження автомобіля марки «BMW Х5» 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що договірні відносини ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_8, які виникли на підставі вказаного кредитного договору та договору застави транспортного засобу марки «BMW Х5» 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, на даний час не є припиненими. На час відчуження заставленого транспортного засобу, приватне обтяження, за яким обтяжувачем є «Укргазбанк», не припинено, згоди на відчуження заставного майна ПАТ АБ «Укргазбанк» не надавав.

Задовольняючи позов про припинення приватного обтяження у вигляді застави рухомого майна на легковий автомобіль марки «BMW Х5» 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, суд першої інстанції не взяв до уваги інформацію, зазначену у долученому до матеріалів справи Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 05.02.2008 року, про реєстрацію приватного обтяження вищезгаданого транспортного засобу, що свідчило про обмеження щодо розпорядження згаданим автомобілем на момент придбання його ОСОБА_3, а відтак позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягали до задоволення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування обставин,що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням вищенаведеного, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для припинення приватного обтяження, у вигляді застави рухомого майна, зареєстрованого 11.10.2013 року за №13946537 реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі договору застави 9/2008,99,01.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. на легковий автомобіль марки BMW X5, номер шасі НОМЕР_4, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований у Львівському відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ 06.09.2011року, який належить ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а відтак у задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити, у зв'язку з чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 22 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 1057 грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.