Справа № 594/101/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

з участю секретаря - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 07 січня 2018 року померла його тітка ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить земельна ділянка площею 1, 31 га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, та яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 717550. Поряд з тим зазначив, що на спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого вказану земельну ділянку заповіла йому.

Крім того, зазначив, що з приводу оформлення спадщини, звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, у державному акті на право приватної власності на землю власником такої зазначено ОСОБА_3, тоді як спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є ОСОБА_3.

А тому, просив суд визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку площею 1, 31 га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Борщівського району, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 717550.

Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності, зазначивши що його інтереси представлятиме адвокат ОСОБА_5

Представник позивача адвокат ОСОБА_5 до суду подав заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився. Від сільського голови ОСОБА_6 до суду надійшла письмова заява, згідно якої просила справу слухати у її відсутності, крім цього зазначила що позов визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 07 січня 2018 року в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_3, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 233805, виданого 09 січня 2018 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, а земельну ділянку площею 1, 31 га, державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 717550, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, заповіла позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2..

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 20 вересня 2017 року, посвідченого секретарем Шупарської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 148.

Після смерті ОСОБА_3, спадкоємці за заповітом ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 прийняли спадщину, подавши до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини, на підставі яких до майна померлої було відкрито спадкову справу за Р №84/2018. 18 жовтня 2018 року ОСОБА_7 від свого імені та імені позивача звернулася до нотаріуса із заявами щодо видачі їй та позивачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Цього ж числа на імя ОСОБА_7 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами та на земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_1 було відмовлено у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме прізвище спадкодавця в свідоцтві про смерть вказане ОСОБА_1, а у державному акті на право приватної власності на землю прізвище такої ОСОБА_1. Тому позивачу рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності даного майна померлій та встановлення права власності за ним, як за спадкоємцем за заповітом. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 №572/02-14 від 18 жовтня 2018 року та матеріалів спадкової справи №84/2018, відкритої до майна померлої ОСОБА_3.

Згідно довідки Шупарської сільської ради №21 від 11 січня 2019 року, у ОСОБА_3 був земельний пай площею 1, 31 га, який знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, державний акт на право власності на землю серії Р2 №717550 від 21 серпня 2002 року.

Вказана земельна ділянка була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради від 20 травня 2002 року №8. Наведене підтверджується додатком №2 до вказаного рішення, а саме списку громадян, яким передаються земельні частки (паї) в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради за рахунок агрофірми «Вікторія» Борщівського району.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, у вказаному списку було допущено помилку у написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме під номером 395 зазначено ОСОБА_3, замість ОСОБА_3.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідальними особами при складанні списку громадян, яким передаються земельні частки (паї) в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради за рахунок агрофірми «Вікторія» Борщівського району, який є додатком №2 до рішення ОСОБА_2 сільської ради від 20 травня 2002 року №8, допущено помилку у написанні прізвища власника такої, що призвело і до помилкового зазначення власника земельної ділянки і у державному акті на право приватної власності на землю серія Р2 №717550, виданому на імя ОСОБА_3 ОСОБА_2 сільською радою 21 серпня 2002 року.

У відповідності до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року із змінами від 16 березня 2009 року, усі записи у Державному акті мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

Як вбачається з повідомлення відділу Держгеокадастру у Борщівському районі Тернопільської області від 18 січня 2019 року №7/102-19, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить станом 18 січня 2019 року 21010, 56 грн.

Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що окрім позивача та ОСОБА_7, інші особи щодо своїх прав на майно померлої, не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 №572/02-14 від 18 жовтня 2018 року та матеріалів спадкової справи №84/2018, відкритої до майна померлої ОСОБА_3.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1219, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 07 січня 2018 року в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку площею 1, 31 га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Борщівського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №717550.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: