РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/98/19

провадження у справі №2/0285/354/19

21 березня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.

за участю секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новограді-Волинському

за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

14.01.2019 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області №381/2753/16-ц від 21.07.2016 року, та стягнути з відповідача на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. А також просила допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за 1 місяць.

В обґрунтування позову зазначала, що за рішенням Фастівського міськрайонного суду №381/2753/16-ц від 21.07.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання їхніх спільних дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач сплачує вказані кошти,однак цієї суми не вистачає для належного забезпечення дітей. Позивач не взмозі забезпечити донькам належне харчування, навчання, оздоровлення. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Позивачу відомо що має стабільний, регулярний дохід, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі, а також просить врахувати, що в зв'язку з розірванням шлюбу, вона змушена винаймати квартиру, що потребує значних витрат на її оплату. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Сторони в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В заяві позивач просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову.

Відповідач надіслав заяву про розгляд справи без його участі. В задоволенні позовних вимог у відзиві просив відмовити, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне.

Сторони є батьками неповнолітніх: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12,13).

Після розірвання шлюбу доньки проживають разом з позивачем в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК Українивстановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2019 року - 1626 грн., з 01.07.2019 року 1699грн., з 01.12.2019 року 1779 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2019 року 2027 грн., з 01.07.2019 року 2118 грн., з 01.12.2019 року 2218 грн.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання дітей у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, оплату комунальних послуг.

Також судом встановлено і погіршення матеріального стану відповідача, оскільки він має іншу сімю та малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого має утримувати в силу положень закону.

Одночасно при постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, працевлаштованим (про що надав довідку з основного місця роботи), отримує регулярний дохід, а тому має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Одночасно позивач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надала доказів, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно на утримання двох перших дітей аліменти в розмірі Ѕ частини від доходу, тому суд вважає доцільним стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, що аліменти на двох дітей можуть стягуватись в розмірі однієї третини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.7 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов'язкового і факультативного негайного виконання рішення суду.

Згідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки на виконанні перебуває виконавчий лист по справі № 381/2753/16-ц, а дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги підстав для негайного виконання рішення суду немає.

Змінений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили.

Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, статтями 84, 141, 180-184, 191,192 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: 11714, вул. Горького, 16, смт. Городниця, Новоград-Волинський район, Житомирська область, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: 08500, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області № 381/2753/16-ц від 21.07.2016 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 26.03.2019 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська