Справа №491/905/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого у справі судді - Желяскова О. О.

за участю: секретаря судового засідання - Гули О.Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

До Ананьївського районного суду Одеської області звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03 лютого 2007 року він вступив в шлюб з відповідачкою по справі. Їхній шлюб зареєстровано Точилівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №01. Від вказаного шлюбу в позивача та відповідача є неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в позовній заяві вказує, що останнім часом значно погіршились взаємовідносини між ним та його дружиною, вони не підтримують шлюбних стосунків. Між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні відносини. Час від часу між ними виникали сварки, конфлікти та непорозуміння. Ситуація, що склалася, погано впливає на виховання їхньої дитини. Фактично сім`я розпалась в зв`язку з повною несумісністю їхніх характерів.

Позивачем зазначено, що спору в частині виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 між ними немає.

Подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, то при вказаних обставинах позивач та відповідач прийняли спільне рішення щодо розірвання шлюбу, відповідач по справі не заперечує проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу, дане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе.

Крім того, позивач в позовній заяві також зазначив, що вирішити питання щодо розірвання шлюбу через Ананьївський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, при наявності спільної згоди на розірвання шлюбу йому та відповідачці не вдалося, оскільки законодавством України передбачено інший порядок розірвання шлюбу при наявності в позивача та відповідачки неповнолітньої дитини.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, при цьому в матеріалах справи міститься заява позивача від 13 вересня 2019 року, про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.10).

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься її заява від 13 вересня 2019 року, в якій вона просить розглянути справу у її відсутність. Також в вказаній заяві відповідачка погоджується на розірвання шлюбу із ОСОБА_1 та не заперечує проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу із позивачем, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - « ОСОБА_3 », проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.11).

Статтею 200 ЦПК України визначено, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки у своїй заяві від 13 вересня 2019 року відповідач вказує, що згодна на розірвання шлюбу та не заперечує проти позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії паспорту позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець, зареєстрований та фактично мешканець АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 18 березня 1996 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.5).

Відповідно до копії паспорту відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Котовськ, Одеської області, зареєстрована та мешканка АДРЕСА_1 (а.с.7).

Судом встановлено, що сторони 03 лютого 2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого 03 лютого 2007 року Точилівською сільською радою Ананьївського району Одеської області(а.с.4).

Встановлено, що позивач та відповідач мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 08 вересня 2006 року Точилівською сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.9).

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог сторін, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, однак враховуючи бажання позивача, вважає за можливе залишити судові витрати по справі за позивачем.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81,141,200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Точилове, Ананьївського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 18 березня 1996 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Котовськ Одеської області, зареєстрованої та фактично мешканки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 5 липня 2007 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 , який зареєстрований 03 лютого 2007 року Точилівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №01 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Відомості про сторін у справі на виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач:ОСОБА_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ;
Відповідач:ОСОБА_2 , зареєстрована та фактично мешканка: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 .

Суддя: Желясков О.О.

Рішення набуло законної сили «____» __________________20__ року.