Справа № 183/4941/19
Номер провадження 2/184/681/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судових засідань Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до відповідача ОСОБА_1 «про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 кошти в сумі 3737,84 грн. в якості відшкодування майнової шкоди та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп..

Представник позивача Чичикало К.І. в судове засідання не з`явився, але надав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.

Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернуте рекомендоване повідомлення з відміткою «за закінченням строку зберігання».

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

05.12.2019р. судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.12.2017 року №249, призначеного на посаду гранатометника 2 парашутно-десантного взводу 4 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який прибув із Дніпропетровського ОВК м. Дніпро, з 04 грудня 2017 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення, в тому числі і речове (а.с.6).

Положенням абзацу 2 п.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування.

Під час проходження служби у відповідності до вимог наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» зі змінами солдат ОСОБА_1 згідно роздавальної відомості №1134 від 08.12.2017 року, забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів (а.с.7).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23.04.2018 року №77, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 03 квітня 2018 року №34-РС у відповідності до пункту один частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04 квітня 2006 року №3597-IV у запас за підпунктом «е» (через службову невідповідність) з 27 квітня 2018 року було виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Покровського МВК Дніпропетровської області (а.с.9).

Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016 року, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Згідно довідки розрахунку №395 при звільненні з солдата ОСОБА_1 за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу підлягала утриманню сума коштів в розмірі 7813,07 грн. (а.с.10).

Під час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та зняття усіх видів забезпечення, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23.04.2018 року №77, з солдата ОСОБА_1 згідно розрахункової платіжної відомості № 175 та книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_2 (Форма №35) було утримано частково кошти в сумі 4075,23 грн. в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу (а.с.11, 12-13).

Довідкою №505/п підтверджується, що станом на 25.07.2019 року ОСОБА_1 вартість виданих йому предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 3737,84 грн. не відшкодував (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.2017 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, зважаючи на ті обставини, що відповідач звільнений з військової служби у запас за підпунктом «е» (через службову невідповідність) та виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 не відшкодував кошти за видані йому предмети речового майна, строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 3737,84 гривень, тому суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 завдану майнову шкоду.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 615, 625, 629, 631 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259 263, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до відповідача ОСОБА_1 «про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) кошти в сумі 3737 (три тисячі сімсот тридцять сім гривень) 84 коп. в якості відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 1921,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.12.2019р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш