Справа № 373/1492/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 р. м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О.І.

за участю:

секретаря судових засідань Хоменко Н.І.

позивача ОСОБА_2

представника позивача - адвоката ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4

її представника - адвоката ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_6

її представника ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину майна, набутого в цей період

та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю, факту шлюбних відносин та визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 у серпні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в якому просила:

1)встановити факт її проживання з ОСОБА_9 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 22.04.2010 по ІНФОРМАЦІЯ_4;

2)визнати за нею право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 60,50 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_4

3)визнати за нею право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 182,4 кв.м., що розташований по АДРЕСА_4

4)визнати за нею право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована по АДРЕСА_5

5)визнати за нею право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,1225 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована по АДРЕСА_6

6)визнати за нею право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку, відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_9 в сумі 2290 євро, що по курсу НБУ станом на день подачі позову до суду становить 70 303 гривні.

Провадження в справі було відкрито судом за нормами ЦПК України, що діяли до 15.12.2017.

Після відкриття провадження в справі відповідачі подали заперечення на позовну заяву, в якому просили залишити позов без розгляду, мотивуючи її тим, що у Дарницькому районному суді м. Києва знаходиться справа за заявою позивача про встановлення факту її проживання з ОСОБА_9 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

В подальшому сторони визнали ту обставину, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення і перебувала на розгляді в Дарницькому районному суді м. Києва була залишена судом без розгляду на підставі заяви ОСОБА_2

08.11.2017 ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду було задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про витребування доказів та витребувано докази із ПАТ «Державний Ощадний банк України», ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Воробей О.М. та Київського військового ліцею ім. Івана Богуна.

21.02.2018 позивач ОСОБА_2 збільшила свої позовні вимоги і, окрім заявлених вимог, додатково просила:

1) визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_6, відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я ОСОБА_9 в сумі 2 290 євро;

2) визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_7, відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я ОСОБА_9 в сумі 21,45 євро;

3) визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_8, відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я ОСОБА_9 в сумі 10,00 євро;

4) визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_9, відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я ОСОБА_9 в сумі 410,53 грн.;

5) визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_10, відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я ОСОБА_9 в сумі 356,02 грн.;

6) визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_11, відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я ОСОБА_9 в сумі 356,02 грн.;

7) визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_12, відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я ОСОБА_9 в сумі 20,17 грн.;

8) визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_13 відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я ОСОБА_9 в сумі 255,60 грн.;

9) визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_14, відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я ОСОБА_9 в сумі 356,57 грн.;

10) визнати за нею право власності на 1/2 частину всіх видів грошових виплат, що належали померлому ОСОБА_9 до виплати у Київському військовому ліцеї імені Івана Богуна на загальну суму 9 228, 75 грн.

Окрім того, подала до суду заяву про об'єднання в одне провадження однорідних позовних вимог. Зокрема, просила об'єднати цивільну справу за її позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з справою за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на нерухоме майно.

Судом було встановлено, що 20.12.2017 (після набрання чинності новим ЦПК) ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та просила:

1)встановити факт її проживання з ОСОБА_9 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 22.04.2010 по ІНФОРМАЦІЯ_4;

2)встановити факт шлюбних відносин між нею та ОСОБА_9 з 22.04.2010 по ІНФОРМАЦІЯ_4;

3)визнати за нею право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 частину житлового будинку №32, загальною площею 60,50 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_7

4)визнати за нею право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім`єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 частину житлового будинку №32, загальною площею 182,4 кв.м., що розташований по АДРЕСА_7

5)визнати за нею право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована по АДРЕСА_5

6)визнати за нею право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,1225 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована по АДРЕСА_8

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.02.2018 було відкрите провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю, факту шлюбних відносин та визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.03.2018 було відмовлено в затвердженні мирової угоди між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю, факту шлюбних відносин та визнання права власності, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 294 ЦПК України укладення мирової угоди щодо спору про встановлення факту, що має юридичне значення не допускається. Окрім того, зміст мирової угоди суперечить закону та порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваним.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.04.2018 спільну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про затвердження мирової угоди між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю, факту шлюбних відносин та визнання права власності було залишено без розгляду. Підставою залишення без розгляду судом було визначено зловживання процесуальними правами.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.04.2018 було відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем ОСОБА_6, яка діє від свого імені особисто та від імені відповідача ОСОБА_8 за довіреністю, а також її представника ОСОБА_7, оскільки таке визнання позову суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.05.2018 було об'єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину майна, набутого в цей період з цивільною справою за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю, факту шлюбних відносин та визнання права власності на майно, присвоївши об'єднаній справі спільний номер провадження 373/1492/17.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона познайомилася із ОСОБА_9 в 1998 році. Починаючи з 2001 року вона проживала із ОСОБА_9, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, в її квартирі в АДРЕСА_9. Вона знала про те, що ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому шлюбі, однак фактично вів спільне господарство з нею, дбав про її дітей та родичів, паралельно дбаючи про свою неповнолітню доньку ОСОБА_6 та своїх родичів. Коли постало питання придбання будинку в с. Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області, було поставлено умову, що таке спільне придбання за спільні грошові кошти можливе лише після розірвання ОСОБА_9 шлюбу із ОСОБА_4

У квітні 2010 року ОСОБА_9 розірвав шлюб із ОСОБА_4 На цей час позивач та ОСОБА_9 мали предмет купівлі-продажу будинку і передали його власнику грошові кошти за нього та почали здійснювати переобладнання старого будинку та зведення нового будинку в тому ж дворі. Договір купівлі-продажу був укладений лише у вересні 2010 року, оскільки власник будинку у квітні 2010 року ще не мав правовстановлюючого документу на прилеглу до будинку земельну ділянку. Від дня фактичного придбання домоволодіння (квітень 2010) вона та ОСОБА_9 спільно зводили новий будинок та здійснювали реконструкцію старого будинку. Весь цей час вони проживали в м. Києві в її квартирі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, про їх відносини знали діти позивача, її родичі, близькі, знайомі та сусіди.

ОСОБА_9 завжди спілкувався із своєю донькою ОСОБА_6, надавав їй щомісячне грошове утримання, був присутній на всіх днях її народження, на випускному вечорі, приймав участь в її вступній кампанії, сватанні. З присадибної ділянки в с. Ковалин завжди привозив доньці і овочі, і фрукти.

Коли ОСОБА_9 проводжали в зону проведення АТО, то донька ОСОБА_6 приходила саме до її під'їзду і провела свого батька. Після смерті ОСОБА_9 його похованням займалася вона, поховання здійснювалося з її квартири. Ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_4 (колишня дружина) участі в похованні не приймали.

За таких обставин позивач ОСОБА_2 просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6, яка діє від себе особисто та по довіреності від імені свого діда ОСОБА_8, позову не визнала в повному обсязі. Зазначила, що доводи позивача ОСОБА_2 є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Зокрема, вказує на те, що її покійний батько ОСОБА_9, хоч і був офіційно розлучений з її матір'ю ОСОБА_4, але продовжував проживати в їх квартирі АДРЕСА_10. Звідти він їздив на роботу, бо займався міжнародними перевезеннями; займався ремонтом в цій квартирі та квартирі матері на АДРЕСА_11. Завжди їй допомагав, вона з мамою ОСОБА_4 була в нього на дачі в с. Ковалин.

Позивач за іншим позовом, ОСОБА_4, в судовому засіданні зазначила про те, що після розірвання шлюбу вона продовжувала проживати з ОСОБА_9 однією сім'єю в квартирі на АДРЕСА_12 разом з донькою та своєю тіткою. Такі обставини можуть підтвердити свідки, а також надані нею фотографії.

Вказує на те, що в с. Борова Фастівського району Київської області в ОСОБА_9 був будинок, що використовувався ними як дача з 1997 по 2013 роки. Після його продажу, ОСОБА_9 придбав будинок в с. Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області за їх спільні гроші.

Відповідач ОСОБА_6, яка діє від себе особисто та по довіреності від імені свого діда ОСОБА_8, позов своєї матері ОСОБА_4 визнала в повному обсязі. Відповідних пояснень щодо нього не надавала. Судом було відмовлено в затвердженні між ними мирової угоди та прийнятті визнання позову, про що зазначено вище.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 за її клопотанням були допитані певні свідки.

Зокрема, із показів свідка ОСОБА_13, попереднього власника будинку в с. Ковалин, що є предметом спору, вбачається таке. Він виставив на продаж будинок і до нього з питання його придбання звернулися саме ОСОБА_9 та ОСОБА_2 Він вирішив, що вони подружжя і зайвих запитань не задавав. Коли отримував гроші за домоволодіння та складав про це розписку, то на прохання ОСОБА_2 в розписці зазначив, що гроші отримує від них обох. Після оформлення документів на землю було укладено договір продажу будинку та двох земельних ділянок. Згодом він бачив, як ОСОБА_9 та ОСОБА_2 працювали по господарству, здійснювали зведення нового будинку та реконструкцію старого. ОСОБА_4 він не знає і ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_14, показала суду, що вона знайома із сім'єю ОСОБА_9 з 1998 року. У 2002 чи 2003 році ОСОБА_9 познайомив її з ОСОБА_2, проживав в той час в м. Києві в мікрорайоні Позняки в квартирі ОСОБА_2, допомагав їй виховувати її синів. Вона була в них в гостях, чула від ОСОБА_9, що він допомагає також і своїй доньці ОСОБА_6 Після придбання її сім'єю у 2007 році будинку в с. Ковалин, ОСОБА_2 просила в неї знайти для неї з ОСОБА_9 будинок там же.

ОСОБА_9 та ОСОБА_2 приїздили до будинку в с. Ковалин на вихідні. Після його придбання, господарювали там, вели будівництво, відпочивали. Із їх розмов вона зрозуміла, що будинок був придбаний на їх спільні кошти. У ОСОБА_2 був автомобіль, на якому працював ОСОБА_9

Окрім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 спільно відпочивали, про що розповідали та показували фотографії.

Із показів свідка ОСОБА_15 вбачається, що він знайомий із сім'єю ОСОБА_9 з 1998 року. У 2002 чи 2003 році ОСОБА_9 познайомив його з ОСОБА_2 З цього часу ОСОБА_9 був разом з ОСОБА_2 , проживав в її квартирі в м. Києві. Він був у них в гостях, на весіллі сина ОСОБА_2

У 2010 році ОСОБА_2 та ОСОБА_9 купили будинок в с. Ковалин Переяслав-Хмельницького району і майже щотижня він їх бачив там разом, бо також має будинок в цьому селі. Вони спільно його перебудовували, зводили новий, відпочивали там в селі та вели господарство. Він сприймав ОСОБА_9 як чоловіка ОСОБА_2 З розмов з ОСОБА_9 він зрозумів, що придбання будинку та зведення нового велося за спільні кошти, фінансових питань вони ніколи не обговорювали.

Свідок ОСОБА_16, сусід ОСОБА_2, зазначив про те, що в 2001 році ОСОБА_2 познайомила його з ОСОБА_9, як своїм чоловіком. Він проживав в її квартирі, дбав про неї і її синів, виховував їх, займаючись автомобільними перевезеннями. Вони мали спільний бюджет. Коли ОСОБА_9 йшов у рейс, то ОСОБА_2 завжди його проводжали від свого будинку, оскільки автомобіль був на стоянці поруч з її будинком.

Йому відомо, що вони придбали будинок, бо радилися з ним щодо його придбання, проведення реконструкції та ремонту. Він допомагав робити ОСОБА_9 креслення плану електропостачання цього будинку. Одного разу, ОСОБА_9 розповів йому про своє життя в першій сім'ї, зазначивши, що його тесть зауважив, що прикладе всі зусилля, аби він не жив з його донькою.

ОСОБА_9 радився з ним щодо вступу його доньки до ВУЗу, знає про те, що він дбав про свою доньку, допомагав їй.

Він був присутній на вечері під час проводжання ОСОБА_9 в зону проведення АТО і до цього часу часто з дружиною був в гостях у ОСОБА_2, де жив ОСОБА_9

Йому також відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_9 кілька разів літали на відпочинок до Єгипту. Весь час, за виключенням відрядження і відпочинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 проживали поруч з ним в квартирі ОСОБА_2

Із показів свідка ОСОБА_17 вбачається, що вона знає ОСОБА_9 з 2001 року, коли він почав проживати з ОСОБА_2 в її квартирі та вести спільне господарство, займатися вихованням її дітей. З її квартири він їздив на роботу, його проводжали в зону проведення АТО. Від ОСОБА_2 вона дізналася, що вона з ОСОБА_9 придбала будинок в селі.

Після смерті ОСОБА_9 його похованням займалася ОСОБА_2, траурна процесія відбувалася від їхнього будинку.

Ні колишньої дружини ОСОБА_9, ні його дочки вона не знає і не бачила.

Свідок ОСОБА_18, двоюрідний брат ОСОБА_9, показав суду, що йому відомо, що з 2001 року ОСОБА_9 проживав однією сім'єю з ОСОБА_2 Від нього він дізнався про спільне придбання будинку в с. Ковалин, його перебудову та побудову нового будинку. Також йому відомо про те, що ОСОБА_9 допомагав своїй доньці ОСОБА_6

ОСОБА_9 займався автомобільними перевезеннями, а ОСОБА_2 вела його бухгалтерський облік, така в них була спільна сімейна справа. Коли він одружував свого сина, то на весіллі ОСОБА_9 був саме з ОСОБА_2, а не з ОСОБА_4 і завжди в розмовах згадував лише її.

Йому відомо також і про ОСОБА_19, з якою в ОСОБА_9 були певні нетривалі відносини, про що ОСОБА_9 йому сам говорив.

Із показів свідка ОСОБА_20, рідної сестри ОСОБА_9, вбачається, що в серпні 2002 року вона познайомилася з ОСОБА_2

Влітку 2003 року, восени 2003 року та в січні 2004 року вона проживала в квартирі ОСОБА_2 разом з ними. ОСОБА_9 займався автомобільними перевезеннями, а ОСОБА_2 шукала для нього роботу (замовлення).

Коли ОСОБА_9 йшов в зону проведення АТО, то вона також була присутня на його проводах в квартирі ОСОБА_2

ОСОБА_2 вона сприймала як члена сім'ї ОСОБА_9, оскільки він жив в її квартирі як в себе вдома, всі його родичі та друзі знали, що він живе саме з нею.

Їй також відомо про їх спільне придбання будинку в с. Ковалин, який вони розібрали та збудували новий. Вона була в них там в гостях.

Їй також відомо, що ОСОБА_9 щомісяця надавав допомогу своїй дочці, оплачував вартість її навчання.

Після смерті ОСОБА_9 його речі вивозили саме з квартири ОСОБА_2 Їй також відомо, що ОСОБА_2 не спілкувалася ні з колишньою дружиною, ні з донькою ОСОБА_9

З показів свідка ОСОБА_21, сусіда по будинку в с. Ковалин, вбачається, що йому відомо про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_9 шукали в с. Ковалин будинок для придбання. Він порадив їм будинок, що продавав його сусід ОСОБА_13 і дав ОСОБА_9 номер його телефону. Це було в 2010 році. Після купівлі цього будинку він бачив у дворі лише їх обох.

Свідок ОСОБА_22, сусідка в с. Ковалин, зазначила про те, що на прохання свого чоловіка ОСОБА_23 вона дала йому номер телефону свого сусіда ОСОБА_13, який продавав поруч будинок. Чоловік пояснив, що є покупці на цей будинок і їм потрібно контактні дані з продавцем.

Вона бачила і знає ОСОБА_2, яку ОСОБА_9 відрекомендував як свою дружину. Вони разом розбирали стару і будували нову хату. Вона знала, що у ОСОБА_9 є донька, але ніколи її не бачила. Одного разу бачила лише батька ОСОБА_9, який приїздив у село.

Весь час в селі біля будинку по господарству займається ОСОБА_2, ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_4 цим не переймаються.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач ОСОБА_4 заявила клопотання про допит свідків. Із показів цих свідків, зокрема, вбачається наступне.

Свідок ОСОБА_19, знайома ОСОБА_4, показала суду, що познайомилася з ОСОБА_9 в 2002 році, а згодом (2008) з його сім'єю. Вони жили в АДРЕСА_13. Після 2010 року вона неодноразово була в цій квартирі .

Восени 2016 року вона була в будинку в с. Ковалин на запрошення ОСОБА_9, ходила разом з ОСОБА_6 по гриби в лісі поблизу цього села. Також була присутня на святкуванні дня народження ОСОБА_6 в цьому будинку разом з ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Під час перебування в с. Ковалин бачила, що проводяться певні ремонтні роботи в будинку.

Їй відомо про спільне придбання ОСОБА_9 та ОСОБА_4 автомобіля для їх доньки ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_24, племінник ОСОБА_4, показав суду, що він не знає ОСОБА_2, але вперше її побачив на похоронах ОСОБА_9 і таким чином дізнався про неї.

В гостях у сім'ї своєї тітки був неодноразово, під час навчання навіть там квартирував (2007-2012), ОСОБА_9 проживав у тій же квартирі. В 2003 році в цій квартирі проводився ремонт за участю ОСОБА_9

У 2009 -2010 роках ОСОБА_9 та ОСОБА_4 проводили ремонт в будинку в м. Боярка, що належав їх родичам.

На початку 2013 року, коли знову приїздив в гості до тітки, то також бачив у квартирі ОСОБА_9 і по його поведінці він не зрозумів, що він не проживає з тіткою однією сім'єю.

У 2016 році він був присутній на святкуванні 25-річчя ОСОБА_6 і також не помітив того факту, що ОСОБА_9 не проживає в цій сім'ї, він був присутній на святкуванні та по його поведінці він нічого не помітив, що свідчило б про те, що його тітка розлучена з ним.

У будинку в с. Ковалин він був лише один раз, коли допомагав перевозити туди старі меблі з квартири в м. Києві, де проводився ремонт. Разом з ним був ОСОБА_9 та його товариш ОСОБА_25. Про те, що його тітка розлучилася з чоловічком дізнався лише на похороні ОСОБА_9

Із показів свідка ОСОБА_26, співробітниці ОСОБА_4, вбачається, що вона працює в одній установі з ОСОБА_4 і знала її чоловіка ОСОБА_9, який неодноразово приїздив до їхнього дитячого закладу.

В 2010 році чи пізніше, він допомагав їм перевозити речі з одного дитячого закладу в інший. В колективі ніхто не знав, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 розлучені.

У 2015 році вона придбала в них старий спальний гарнітур, в той час в їх квартирі на АДРЕСА_3 проводився ремонт. ОСОБА_9 сказав, що привіз із Польщі новий гарнітур, а тому старий їм не потрібний.

Про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 розлучені вона дізналася лише після похорону ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_25, знайомий ОСОБА_4, повідомив, що в 2005 році він познайомився з тіткою ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_28 і почав з нею підтримувати відносини. В той час вона жила в квартирі ОСОБА_4 на АДРЕСА_3. На той час в квартирі також проживав племінник ОСОБА_4 ОСОБА_26, бо навчався у ВУЗі в м. Києві.

Коли він приходив в гості до подруги ОСОБА_28 (тітки ОСОБА_4.), то бачив в квартирі і ОСОБА_9 Однак, часто його не було, оскільки був у відрядженні в Польщі.

Він був присутній на святкуваннях різних подій в сім' ОСОБА_4

В спадок ОСОБА_4 отримала квартиру на АДРЕСА_14 і він допомагав робити там ремонт, замовляв саме ОСОБА_9 необхідну кількість будівельного матеріалу.

В 2014 чи 2015 році він на прохання ОСОБА_9 допоміг перевезти меблі з м. Києва до с. Ковалин Переяслав-Хмельницького району. При цьому, ОСОБА_2 він ніколи не бачив.

ОСОБА_9 часто не було в квартирі АДРЕСА_10, і тітка ОСОБА_4 - ОСОБА_28 говорила йому, що він у відрядженні.

Про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 розлучені він дізнався лише під час судового розгляду від ОСОБА_4

При дослідженні судом письмових доказів та перевірки їх достовірності електронними доказами, судом було встановлено, що позивачем ОСОБА_2 доведено в судовому засіданні той факт, що у період з 22 квітня 2010 року вона перебувала у певних відносинах з ОСОБА_9, що свідчать про прояв між ними любові, спільного проживання, спільного відпочинку, спільного виховання дітей ОСОБА_2, прийняття участі в їх житті, а також проведення певних будівельних робіт у спірному домоволодінні в с. Ковалин.

Про ці факти яскраво свідчать надані ОСОБА_2 фотозображення про її привітання ОСОБА_9 букетами квітів, що супроводжуються поцілунками, які за своєю природою свідчать не про прояв дружніх чи товариських відносин, а про відносини чоловіка та жінки як подружжя. Також судом приймаються до уваги фотозображення, що свідчать про активну участь ОСОБА_9 як члена сім'ї ОСОБА_2 у житті її дітей та онуків; про спільний відпочинок ОСОБА_9 та ОСОБА_2 як в Україні так і за кордоном (Єгипет); спільну зустріч Нового року; спільне проживання в квартирі ОСОБА_2 тощо.

На противагу цьому, суд відхиляє фотозображення як письмові докази, що подані позивачем ОСОБА_4 з таких підстав.

Всі досліджені письмові докази свідчать про те, що ОСОБА_9 за свого життя приймав певну участь в житті своєї доньки ОСОБА_6

Надані на дослідження суду фотозображення підтверджують участь ОСОБА_9 у святкуванні Дня народження його доньки; участь його доньки на випускному вечорі, сватанні тощо (згідно дати та часу їх створення). Переконливого письмового доказу підтримання ОСОБА_9 відносин з ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в суді не здобуто.

Допитані в судовому засіданні свідки по справі характеризували покійного ОСОБА_9 як доброго і чуйного чоловіка; як батька, який не хотів, щоб розірвання ним шлюбу з матір'ю своєї доньки негативно вплинуло на долю доньки; вказували на підтримку ним своєї колишньої сім'ї.

Посилання ОСОБА_4 на ту обставину, що у квітні 2010 року сторони розірвали шлюб про людське око, аби захистити бізнес ОСОБА_9, а фактично проживали однією сім'єю, суд відхиляє як неналежний доказ, оскільки жодним чином воно не підтверджено та спростовується іншими доказами в справі: показаннями свідків та письмовими доказами.

Суд також відхиляє надані ОСОБА_4 письмові докази про придбання меблів ОСОБА_9 (кухня) як про належні та допустимі докази підтвердження їх спільного проживання, бо цей факт спростовується дослідженими судом доказами, що свідчать про зворотне. Факт придбання меблів не може свідчити про фактичні шлюбні відносини між колишнім подружжям, а лише про те, що після розірвання шлюбу між ними склалися або ж залишилися добрі відносини.

Відповідно до вимог ст. 30 ЦПК України даний позов розглядається в Переяслав-Хмельницькому міськрайонному суді, оскільки позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходження майна.

За таких обставин позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину грошових коштів, що належали ОСОБА_9, мають бути залишені без задоволення.

Щодо вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 суд виходить з такого.

За правилами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Враховуючи норму ст. 74 СК України, котра регулює майнові відносини між жінкою та чоловіком, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі, суд приходить до висновку, що чоловік та жінка, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі є сім'єю і це не суперечить моральним засадам суспільства.

Під таке визначення, згідно досліджених судом доказів, підпадають взаємовідносини саме позивача ОСОБА_2 з ОСОБА_9, а не взаємовідносини ОСОБА_4 з ОСОБА_9

Встановлення такого факту необхідно позивачу ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_4 для визнання за собою права власності на частину у спільному майні та спадкування іншої частини майна.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 12.08.1998 року позивач ОСОБА_2 розірвала шлюб із своїм чоловіком ОСОБА_27 Зважаючи на дату видачі цього документу суд приходить до висновку, що розірвання цього шлюбу відбулося за правилами КпШС України. Відповідно до вимог ст. 44 цього Кодексу шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 22 квітня 2010 року ОСОБА_9 розірвав шлюб із ОСОБА_4 Зважаючи на дату видачі цього документу суд приходить до висновку, що розірвання цього шлюбу відбулося за правилами СК України. Відповідно до вимог ст. 144 цього Кодексу у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач ОСОБА_4 не надала до суду належних та допустимих доказів щодо органу, який прийняв рішення про розірвання її шлюбу із ОСОБА_9 За таких обставин, суд виходить з того, що днем припинення шлюбу ОСОБА_9 з ОСОБА_4, для цього спору, слід вважати дату 22 квітня 2010 року.

Отже, можна стверджувати, що ні ОСОБА_9, ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_2 з 22 квітня 2010 року в жодному зареєстрованому шлюбі не перебували.

Відповідно до поданих копій договорів купівлі-продажу від 16.09.2010, що укладені між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_13 продав, а ОСОБА_9 купив житловий будинок АДРЕСА_6, а також земельну ділянку розміром 0,1225 га, кадастровий номер НОМЕР_5 та земельну ділянку розміром 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_4 в цьому ж селі.

Грошові кошти продавцю були передані 27.04.2010 спільно ОСОБА_9 та ОСОБА_2 авансовим платежем (передоплатою) до дня укладення вказаних договорів, оскільки ОСОБА_13, як продавець всього домоволодіння, на той час не мав правовстановлюючого документу на землю. Лише 02.08.2010 на його ім'я було виготовлено відповідні державні акти про право власності на земельну ділянку. Про ці обставини свідчать копія розписки від імені ОСОБА_13 про одержання ним від ОСОБА_2 та ОСОБА_9 грошових коштів в загальній сумі 21 500 доларів США та копії державних актів на ім'я ОСОБА_13 на спірні земельні ділянки.

01.10.2010 ОСОБА_9 здійснив державну реєстрацію свого права власності на вищевказаний будинок, про що свідчить копія Витягу про державну реєстрацію прав від 01.10.2010.

18.10.2018 року ОСОБА_9 здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4.

25.10.2013 на ім'я ОСОБА_9 було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_6 Київської області, загальною площею 182,4 кв.м., житловою 109,8 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_9 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 26.05.2017.

Довідку виконкому Ковалинської сільської ради від 29.06.2017 про те, що в АДРЕСА_6 без реєстрації проживала ОСОБА_2 разом із ОСОБА_9 суд не бере до уваги як належний доказ, оскільки він спростовується іншими доказами по справі, в тому числі і поясненнями самої ОСОБА_2, які свідчать про те, що вона проживала в АДРЕСА_9 була лише на вихідних разом з ОСОБА_9

Про факт спільного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_2 як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу також свідчать не лише досліджені судом фотозображення, а й копії туристичних ваучерів за 22.09.2014 до Єгипту та за 01.10.2016 також до Єгипту.

Окрім того, в реєстраційній картці клієнта мережі METRO на ім'я ОСОБА_9 зазначено адресу його місця проживання, що є помешканням позивача ОСОБА_2

13.06.2017 відповідач ОСОБА_6, а 05.07.2017 ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Воробей О.М. із заявою про прийняття спадщини. Проте, в силу спору щодо кола спадкоємців та спадкової маси вчинення нотаріальної дії нотаріусом було зупинено до вирішення справи судом.

За правилами ч. 1 ст. 74 СК України майно, набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_9 як жінкою та чоловіком, які проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що саме ОСОБА_2 в період з 22 квітня 2010 року проживала разом із ОСОБА_9 однією сім'єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу. Придбане ними за цей час майно належить їм на праві спільної сумісної власності.

За правилами ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи ту обставину, що право власності ОСОБА_2 на спірне майно не визнається спадкоємцями ОСОБА_9, то відповідно до вимог ст. 16 ЦК України суд застосовує для захисту не визнаних та оспорюваних прав ОСОБА_2 на спірне майно такий вид захисту цивільних прав як визнання права та зміна правовідношення.

Визнання права ОСОБА_2 на 1/2 частину спірного нерухомого майна, що розташоване на території Переяслав-Хмельницького району та є предметом спору тягне за собою зміну правовідношення: спірне майно з виду спільної сумісної власності переходить у спільну часткову власність, оскільки між співвласниками визначається їх частка. Частки власників майна в даному правовідношенні є рівними.

Проте, заявлені ОСОБА_2 вимоги щодо іншого майна - грошових коштів на рахунках в банку, що належали ОСОБА_9, одночасно із встановленням факту, що має юридичне значення і буде підставою для задоволення вимоги щодо такого нерухомого майна, не можуть бути предметом розгляду, оскільки мають знайти вирішення в іншому порядку або в іншому суді відповідно до правил підсудності.

Встановлення в судовому порядку факту, що ОСОБА_2 в період з 22 квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року проживала разом із ОСОБА_9 однією сім'єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу буде підставою для отримання нею в установленому порядку права на спадщину майна померлого ОСОБА_9, а тому судовому захисту в цій справі не підлягає.

З огляду на наведені судом факти, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, оскільки не доведені належними та допустимими доказами в справі, а її доводи були спростовані доказами позивача, котрі були досліджені в судовому засіданні і не спростовані.

Відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України суд вирішує питання щодо судових витрат. Позивачем по справі було сплачено судові витрати в розмірі 1950 грн. 00 коп. за первісні вимоги щодо нерухомого майна, 320 грн. 00 коп. за забезпечення доказів та 190 грн. 71 грн. як доплату за вимоги щодо грошових коштів.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги задоволені лише частково, то стягненню із відповідачів, в рівних долях з кожного, підлягають суми, що сплачені позивачем за вимоги майнового характеру щодо спірного нерухомого майна в розмірі 1950 грн. 00 коп. та витрати за розгляд судом заяви про забезпечення доказів в розмірі 320 грн. 00 коп. в сумі по 1 135 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 16, 370 ЦК України, ст. ст. 74, 144 СК України, згідно ст.ст. 12, 81, 141-142, 263 - 265, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину майна, набутого в цей період задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_9, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 22 квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

-1/2 частину житлового будинку, загальною площею 60,50 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_4

- 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 182,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_4

- 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована по АДРЕСА_5

- 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,1225 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована по АДРЕСА_8

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п'ять) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п'ять) грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю, факту шлюбних відносин та визнання права власності на майно відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виготовлення повного рішення здійснено 28.01.2019.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_15, РНОКПП НОМЕР_1.

відповідач: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

відповідач: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н.АДРЕСА_16, РНОКПП НОМЕР_3.

Суддя О. І. Рева