Справа № 157/349/19
Провадження №2/157/151/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивачки ОСОБА_2,

представника позивачки адвоката ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,

встановив:

21 лютого 2019 року позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_4, і стягнути з останнього на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 25 травня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, що зареєстрований Хотешівською сільською радою Камінь-Каширського району, Волинської області, актовий запис № 08. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей. Впродовж останнього часу між ними шлюбні стосунки погіршились і вже не підтримуються, спільне життя не складається, доцільності у збереженні шлюбу немає, оскільки це суперечитиме її інтересам. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Останнім часом між ними виникають суперечки, які іноді супроводжуються застосування фізичної сили з боку відповідача, а вона не бажає щоб свідками цих подій були їхні малолітні діти, що може тяжким чином плинути на їх психічний стан та спричиняє їй особисто душевні страждання. Їх шлюб існує формально. Після розірвання шлюбу діти продовжуватимуть проживати з нею, а чоловік не буде позбавлений можливості вільно спілкуватися з ними та брати участь в їх вихованні. На даний час діти повністю перебувають на її утриманні, оскільки відповідач офіційно не працює та зловживає спиртними напоями. Разом з тим, останній є пенсіонером по інвалідності і всю пенсію витрачає на придбання спиртогорілчаних напоїв. Інших дітей, непрацездатних батьків ОСОБА_4 не має, та незважаючи на інвалідність, стан його здоровя дозволяє йому працювати. Проживання дітей з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дітьми та обовязку виховувати їх, піклуватися про них та матеріально їх забезпечувати. Відповідач не надає жодної копійки на потреби сімї, в тому числі сина та дочки, у звязку з чим вона вважає, що і в подальшому він буде ухилятися від матеріального утримання дітей. Відповідач окрім пенсії, має й інший дохід, оскільки виїжджає на сезонні заробітки до Російської Федерації, однак реальний розмір заробітку приховує, а тому розмір аліментів просить визначити у твердій грошовій сумі. Нею понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

У підготовчому судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позовній заяві підстав та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Заслухавши пояснення сторін та зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають з 25 травня 2001 року у шлюбі, що зареєстрований Хотешівською сільською радою, актовий запис № 8.

Сторони є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи те, що позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, і таке визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у звязку з чим шлюб необхідно розірвати.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, сторони у справі, як батьки двох неповнолітніх дітей, зобовязані їх утримувати до досягнення ними повноліття.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Судом також встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо порядку та розміру сплати аліментів на утримання їхніх двох неповнолітніх дітей

Відповідач ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні позов про стягнення з нього аліментів на утримання двох його неповнолітніх дітей визнав повністю, і таке визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги в цій частині також належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з огляду на визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, необхідно повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду за вимогу про розірвання шлюбу, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені останньою за цією вимогою, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивачки.

Окрім того, відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті і в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дітей, тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 141, 142, 200, 206, 263-265, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 24, 110, 112, 180, 182, 191 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований Хотешівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 25 травня 2001 року, актовий запис № 8.

Стягувати з ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, в користь ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 лютого 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину підлягає до негайного виконання.

Повернути з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Камінь-Каширському районі Волинської області 50 відсотків судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, що був сплачений нею відповідно до квитанції № 74 від 20 лютого 2019 року у терміналі № 200016 за адресою: вул. Каштанова, 16, смт. Ратне, на рахунок Камінь-Каширського районного суду № 3095, код 37908808, МФО 899998.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 50 відсотків сплаченого нею судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_7