ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/4895/15-ц

Провадження № 22-ц/818/3850/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Бровченко І.О.,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: десята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року в складі судді Семіряд І.В.

встановив:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ХМР, третя особа Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

08 червня 2015 року заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області, третя особа: Десята Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Встановлено ОСОБА_1 додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано і в задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року клопотання представника відповідача ОСОБА_5 задоволено.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , десята Харківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини передано до Київського апеляційного суду для подальшого визначення підсудності між місцевими загальними судами м. Києва.

02 липня 2019 року на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у підготовчому судовому засіданні представником позивача була подана заява про зміну підстав позову, оскільки починаючи з березня 2015 року по травень 2019 року з`явились нові обставини у справі; змінив склад учасників справи, а також відбулась заміна відповідача з Харківської міської ради на ОСОБА_2 . Суд першої інстанції не звернув уваги, що після виявлення нових фактичних обставин, а саме наявності спадкового майна у складі: рухомого майна у вигляді грошових коштів на банківському рахунку та майнових права щодо стягнення за виконавчим провадженням ВП 27007631 позивач скористався своїм процесуальним правом, 21 січня 2019 року подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій змінив підстави позову, виключивши ті підстави щодо нерухомого майна, що були зазначені у первісному позові в березні 2015 року, а саме, про наявність у спадкодавця спадкового майна у вигляді 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При новому розгляді справи не ставив питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме нерухомого майна, що знаходиться на території АРК.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - десята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - десята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - десята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - десята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Харківського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Передаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , Десята Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини передати до Київського апеляційного суду для подальшого визначення підсудності між місцевими загальними судами міста Києва, суд першої інстанції керувався ст. ст. 27, 30 ЦПК України, п. п. 33, 42, 45, 46 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», п. 1ст. 11-1, ч. 1 ст. 12 Закону України від 15 квітня 2015 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», та виходив з того, що спадкове майно, яке за життя належало померлому ОСОБА_4 , складається також з нерухомого майна - 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , АРК, вказаний позов ОСОБА_1 , який виник з приводу нерухомого майна, розташованого в АР Крим, повинен бути пред`явлений до відповідного суду за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказана цивільна справа не може бути розглянута Дзержинським райсудом м. Харкова, так як позов поданий з порушенням правил підсудності. При таких обставинах, позов ОСОБА_1 необхідно було подати до Київського апеляційного суду для подальшого визначення підсудності між місцевими загальними судами міста Києва.

З таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями ст. 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Статтею 30 ЦПК України встановлено виклюну підсудність справ.

Частинами 1, 2 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В пунктах 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», зазначено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК в попередній редакції) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК в попередній редакції). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як свідчать матеріали справи, 30 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області, третя особа: Десята Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено. Встановлено ОСОБА_1 додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано і в задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року скасоване, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частинами 3, 4 ст. 49 ЦПК України визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Як вбачається з матеріалів справи, скориставшись своїм процесуальним правом, 21 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій змінив підстави позову, оскільки починаючи з березня 2015 року по травень 2019 року з`явились нові обставини у справі, змінив склад учасників справи, а також відбулась заміна відповідача з Харківської міської ради на ОСОБА_2 (а.с. 223-228 том 1).

Так, в уточненій позовній заяві зазначена адреса відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 .

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначив обставини, що зумовлюють зміну підстав позову. Вказав, що позовна заява була подана до суду 30 березня 2015 року, однак після проведення підготовчого засідання та винесення судом рішення по даній справі змінилися фактичні обставини по справі, які можуть вплинути на права позивача. При подачі первісного позову підставою було наявність у спадкодавця нерухомого майна у вигляді 1/3 частини квартири, що знаходиться в АРК, АДРЕСА_1 . У жовтні 2015 року цьому стало відомо, що за життя його батько ОСОБА_4 позичив 715 000 грн, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09 березня 2011 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 борг у сумі 715 000 грн. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження 27007631. При виконанні вказаного виконавчого листа було описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_5 . 08 липня 2013 року було затверджено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, а саме ОСОБА_4 , однак ОСОБА_4 не встиг зареєструвати право власності на вказану квартиру, оскільки помер. Вказані обставини встановлені в рішенні Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2015 року та ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року.

Крім того, в жовтні 2015 року ОСОБА_1 стало відомо про залишок грошових коштів на поточному рахунку в сумі 5372,78 грн, відкритому на ім`я ОСОБА_4 в ПАТ «Укрсоцбанк», дана інформація була отримана на підставі запиту державного нотаріуса після заведення спадкової справи Десятою Харківською державною нотаріальною конторою.

Таким чином, подавши 21 січня 2019 року заяву про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 змінив підстави позову, виключивши підстави щодо нерухомого майна, які були зазначені у первісному позові в березні 2015 року, з приводу наявності у спадкодавця спадкового майна у вигляді 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при новому розгляді справи вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме нерухомого майна, що знаходиться на території АРК, не ставив.

Отже, до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, зокрема, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, поширюються правила виключної підсудності, такий позов повинен бути пред`явлений до відповідного суду за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Разом із цим, суд першої інстанції встановлені вище обставини не взяв до уваги, належним чином не з`ясував місцезнаходження спірного майна, помилково вважав, що вказаний позов ОСОБА_1 виник з приводу нерухомого майна, розташованого в АР Крим.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про направлення справи до Київського апеляційного суду для подальшого визначення підсудності між місцевими загальними судами міста Києва.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим на підставі п. 4 ч. 1ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до Київського районного суду міста Харкова.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст.367,368, ст.371, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.381-384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до Дзержинського районного суду міста Харкова.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 грудня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : С.С. Кругова

О.В. Маміна