Провадження № 2/521/1601/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2018р. до Малиновського районного суду м. Одеси звернулося АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в розмірі 15058,23 грн. та судових витрат у розмірі 1762 грн.

22.11.2018р. ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі.

В ході розгляду вищезазначеної позовної заяви, встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019р. провадження у справі було зупинено до отримання відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до 28.03.2019р.

04.04.2019р. поновлено провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.06.2019р. залучено до участі у справі в якості правонаступників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . (а.с. 62-63)

07.11.2019 р. представником позивача уточнено заявлені позовні вимоги, та згідно яких просила стягнути заборгованість в розмірі 11913,02 грн., що виникла у померлого - ОСОБА_4 , з правонаступників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн.

В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.10.2014 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Станом на 31.08.2018р. заборгованість ОСОБА_4 перед Банком за кредитним договором № б/н від 10.10.2014 року становить - 11913,02 грн., яка складається з наступного:

9096,89 грн. - заборгованість за тілом кредита;

2166,13 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

650 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання.

Відповідачі в судовому засідання заперечували проти заявлених позовних вимог.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.10.2014 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомивсь та погодивсь з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_4 за вказаним кредитним договором станом на 31.08.2018 року заборгованість становить - 11913,02 грн. з яких: заборгованість за тіло кредита - 9096,89 грн.; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 2166,13 грн.; нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 650 грн. (а.с. 128,129-130)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним у відповідності до ст. 1055 ЦК України.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1,2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Суд дослідивши зміст Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаної ОСОБА_4 10.10.2014р., виявлено, що процентна ставки не зазначена (не визначена), крім того, слід зазначити, що в графі «бажаний кредитний ліміт по платіжній картці» не зазначено суму кредитних коштів, які позичальник отримав на свій картковий рахунок після підписання відповідної заяви. (а.с. 12)

Також, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи позовні вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути його складові а саме: пеню за прострочене зобов`язання та заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

Обґрунтовуючи вимоги в цій частині, позивач, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме відповідний Витяг з Тарифів та Витяг з Умов відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Зважаючи на зазначене, суд робить висновок, про неможливість застосування до відповідних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин, а саме з 10.10.2014 року до моменту звернення до суду із вказаним, таким чином кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення відповідного позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, які також в свою чергу не визначені, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують зазначені позивачем обставини.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору та щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов і правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін договору, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві ОСОБА_4 , та лише факт підписання Анкети-заяви від 10.10.2014р. , не може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в справи не містять підпису позичальника - ОСОБА_4 , тому їх не можливо розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10.10.2014 року шляхом підписання Анкети-заяви.

Таким чином відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім того, суд звертає увагу на те, що безпосередньо укладений між Банком та ОСОБА_4 кредитний договір від 10.10.2014 року у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить також і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Таким чином суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача в частині 6000 грн., які являються фактичною сумою кредитних коштів, які отримав позичальник - ОСОБА_4 , та отримання ним меншої суми суду не було надано жодною із сторін під час розгляду справи.

Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с. 43)

Згідно зі ст.607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Згідно ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Листом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса віл 25.04.2019р. за № 1709/01-16, повідомлено, що спадкової справи до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась. (а.с. 53)

При цьому, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Довідкою (виписки з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 15.05.2019р. за адресою АДРЕСА_1 , де на момент смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_4 , зареєстровані: ОСОБА_1 з 28.05.1999р., ОСОБА_2 з 12.01.2018р. та ОСОБА_3 з 26.04.1985р. (а.с. 37,59)

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 , являється дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. (а.с. 146)

Від даного шлюбу у них народилися діти - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 147, 148)

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.02.2009р. квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частках. (а.с. 78-79)

Вищезазначені обставини підтверджуються Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «ОМБТІ та РОН» 20.05.2009р. (а.с. 76-77)

На підставі договору дарування від 18.01.2018р. ОСОБА_4 подарував належну йому 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . (а.с. 81-82)

Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Вимоги кредитора, відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 76-78, 81, 128, 131, 141, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054, 1218,1219, 1268,, 1269, 1281, 1282 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - частково задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , інші відомості невідомі, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , інші відомості невідомі, зареєстрована: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , інші відомості невідомі, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_4 , МФО 305299, місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) в межах спадкового майна заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.10.2014р. в розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , інші відомості невідомі, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , інші відомості невідомі, зареєстрована: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , інші відомості невідомі, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) витрати по оплаті судового збору у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

В задоволенні іншої частини поз овних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН