Ухвала

Іменем України

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 695/3685/17

провадження № 61-1784ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЧервинськоїМ. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 17 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Перевертуна Олександра Юрійовича, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Павловська Ганна Олегівна, про визнання недійсними договорів та свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування записів про право власності, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила заборонити всім без виключення суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних та міських ради, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, державним та приватним нотаріусам, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, органів місцевого самоврядування, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше), окрім запису про накладення заборони, стосовно нерухомого майна:

- житлового будинку, загальною площею 243,6 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1

- земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1

- земельної ділянки, площею 0,1016 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована по АДРЕСА_2.

- земельної ділянки,площею 0,2328 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована по АДРЕСА_3

Заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим третім особам повністю або частково продавати, дарувати, відчужувати у будь-який інший спосіб будь-якій третій особі/особам, передавати у заставу, іпотеку, оренду чи інше користування нерухоме майно, а саме:житловий будинок та земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_3

Заява мотивована тим, що вищевказане майно належить ОСОБА_5 на праві приватної власності згідно з договорами дарування від 11 грудня 2015 року та 15 грудня 2015 року, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діонісьєвою А. Е.

Заявник вказувала, що позивачем за первинним позовом ОСОБА_12 та відповідачами вчинено низку протиправних дій, направлених на позбавлення її права власності на житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_3

ОСОБА_5 зазначала, що незважаючи на наявність у Державному реєстрі запису про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту та заборони відчуження житлового будинку та земельних ділянок на підставі ухвали суду від 05березня 2018 року, постановленої у порядку забезпечення позову, 31 травня 2018 року приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Перевертуном О. Ю. було видано ОСОБА_13 свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ОСОБА_5 просила задовольнити заяву.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 17 грудня 2018 року, заяву задоволено.

Заборонено всім без виключення суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних та міських ради, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, державним та приватним нотаріусам, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, органів місцевого самоврядування, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше), окрім запису про накладення заборони, стосовно нерухомого майна:

- житлового будинку, загальною площею 243,6 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1

- земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1

- земельної ділянки, площею 0,1016 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована по АДРЕСА_3

- земельної ділянки,площею 0,2328 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована по АДРЕСА_3

Заборонено ОСОБА_4 та будь-яким іншим третім особам повністю або частково продавати, дарувати, відчужувати у будь-який інший спосіб будь-якій третій особі/особам, передавати у заставу, іпотеку, оренду чи інше користування нерухоме майно, а саме:житловий будинок та земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_3

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і відмовити у задоволенні зави, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Частиною другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_5, врахував, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки спірна нерухомість за час розгляду справи в суді першої інстанції набута ОСОБА_4, і правомірність такого набуття оспорюється попереднім власником, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційних скарг матеріалів убачається, що касаційні скарги є необґрунтованими, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 17 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу ПеревертунаОлександра Юрійовича, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Павловська Ганна Олегівна, про визнання недійсними договорів та свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування записів про право власності, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
В. М. Коротун
В. П. Курило