ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 402/99/18

провадження № 22-ц/4809/484/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Нива»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області (суддя Терновенко А. В.) від 22 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

05 лютого 2018 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Нива» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 18 травня 2012 року його батько ОСОБА_6 і СТОВ «Агофірма «Нива» уклали договір оренди землі № 231. На виконання умов договору ОСОБА_6 передав відповідачу строком на 10 років належну йому земельну ділянку площею 4,48 га, кадастровий номер НОМЕР_1, право власності на яку підтверджено державним акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. 12 липня 2016 року позивач отримав свідоцтво на право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, про що повідомив відповідача та запропонував розірвати договір відповідно до п. 37 договору. Крім того, відповідач порушує умови договору та має несплачену заборгованість по орендній платі за період з 2013 по 2017 роки. В якості правової підстави своїх вимог позивач зазначив норми статей 32 і 35 закону України «Про оренду землі».

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд розірвати договір оренди землі № 231 від 18 травня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та СТОВ Агрофірма «Нива» предметом якого є земельна ділянка площею 4,48 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 9429 грн. 03 коп. і пеню в сумі 4588 грн. 79 коп.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2018 року в позові ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Нива» відмовлено повністю.

Суд мотивував своє рішення тим, що у відповідності до ч.1 ст.148-1 ЗК України починаючи з 12 липня 2016 року ОСОБА_4 прийняв на себе всі права та обов'язки орендаря, але свого обов'язку поінформувати орендаря про перехід права власності не виконав. Водночас суд встановив, що протягом 2013 - 2016 років позивач отримував орендну плату, а від отримання орендної плати за 2017 рік позивач ухилився. Набувши статусу сторони договору, позивач не має права вимагати його розірвання.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі (Т. 1 с. 224 - 227) позивач просить скасувати рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2018 року і ухвалити нове рішення, в частині відмови задоволення вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки № 321 від 18 травня 2012 року і ухвалити в цій частині нове рішення, яким розірвати договір.

Позивач посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи і які суд вважав доведеними. Суд не дав належної оцінки змісту п. 37 договору оренди землі, яким передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни або розірвання договору оренди, а також суд неправильно застосував норми ст. ст. 319, 321, 387, 781 ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Та обставина, що позивач отримав свідоцтво про право на спадщину у липні 2016 року, а з вимогою про розірвання договору звернувся 14 серпня 2017 року правового значення не має.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (Т. 1 с. 242 - 245) у якому висловився на підтримку рішення суду першої інстанції, яке він вважає законним і обґрунтованим. Суд врахував обов'язковість для сторін договору оренди землі його умови. Положення п. 37 договору оренди необхідно тлумачити у поєднанні з положеннями п. 36 договору, відповідно до якого розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, крім випадів встановлених договором. Враховуючи специфіку набуття позивачем у власність земельної ділянки, а саме в порядку спадкування, а також зміст ст. 1218 ЦК України, згідно якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, позивач вважає, що п. 37 договору не може бути застосований до випадків переходу права власності в порядку спадкування.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах від 30 січня 2019 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 26 лютого 2019 року.

Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 26 лютого 2019 року у судовому засіданні було розглянуто клопотання про відкладення справи у зв'язку із зайнятістю його представника у розгляді іншої справи. Суд розглянув клопотання та відклав розгляд справи на 13 березня 2019 року.

13 березня 2019 року до суду надійшло клопотання представника позивача - ОСОБА_7 про розгляд справи без представників позивача.

Позивач особисто в судове засідання також не з'явився.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_8 заперечила проти апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

18 травня 2012 року між ОСОБА_6 і СТОВ «Агрофірма «Нива» було укладено договір № 231 оренди земельної ділянки площею 4, 48 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, право власності на яку належало ОСОБА_6 і підтверджувалося державним акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2. Договір укладено строком на 10 років.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 липня 2016 року, виданого державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області в.о. державного нотаріуса Ульяновської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9, спадкоємцем належної ОСОБА_6 земельної ділянки площею 4,4756 га, кадастровий номер - НОМЕР_1 являється ОСОБА_4.

ОСОБА_4 потягом 2013-2016 років отримував від відповідача орендну плату згідно умов договору № 231 від 18 травня 2012 року.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів частин 3 і 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-ХІV) договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частина 4 ст. 32 Закону № 161-ХІV (чинної на виникнення спірних правовідносин) передбачала, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Вказані норми Закону № 161-ХІV відповідають нормам ст. 651 ЦК України.

Пунктом 37 спірного договору оренди землі передбачено: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни або розірвання договору».

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналіз змісту п. 37 договору оренди землі та норми ч. 4 ст. 31 Закону № 161-ХІV, статей 6, 627, 651 ЦК України дає підстави для висновку про те, що при укладенні договору оренди ОСОБА_6 і СТОВ Агрофірма «Нива» дійшли згоди на випадок переходу права власності від ОСОБА_6 до іншої особи наступають альтернативні правові наслідки: зміна або розірвання договору.

Тобто сторони скористалися своїм правом на самостійне визначення умов договору та відішqли від загального положення ст. 32 Закону № 161-ХІV про незмінність договору.

В подальшому сторони договору не вносили змін до п. 37 договору, недійсним він судом не визнавався.

Твердження відповідача, що положення п. 37 договору оренди не може застосовуватися у випадку переходу права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є безпідставним так, як сторони не обумовили конкретні випадки переходу права власності при яких застосовується цей пункт, а тому його дія поширюється і на випадок спадкування.

Для реалізації умов п. 37 договору достатньо факту переходу права власності на орендовану земельну ділянку до нового власника.

При цьому, враховуючи, що сторони не досягли згоди про внесення змін до договору, він може бути розірваний на вимогу однієї із сторін.

Незгода сторони договору з його припиненням, за наявності для цього передбачених договором підстав, може розцінюватися, як неправомірна відмова іншої сторони від умов договору.

ОСОБА_4 успадкував право власності на земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 липня 2016 року, та зареєстрував його у встановленому законом порядку і, за відсутності домовленості між ним і орендарем про внесення змін до договору, має право вимагати розірвання договору, оскільки перехід права власності на орендовану земельну ділянку є підставою для припинення договору оренди земельної ділянки, що безпосередньо передбачено п. 37 договору.

Твердження відповідача, що розірвання договору можливо лише за взаємною згодою сторін , а одностороннє його розірвання не допускається на підставі п. 36 договору оренди є хибними так, як умови пунктів 36 і 37 договору співвідносяться, як загальне і спеціальне положення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про незмінність договору на випадок переходу права власності на земельну ділянку, об'єкт оренди, до нового власника в порядку спадкування. Такий висновок суперечить змісту п. 37 укладеного між ОСОБА_6 і СТОВ Агрофірма «Нива» договору.

Посилання відповідача на відсутність фактів порушення ним умов договору не заслуговують на увагу так, як позов пред'явлено з інших підстав.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи в апеляційній скарзі дають підстави для висновку про неправильність висновків суду першої інстанції, їх невідповідність обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи в частині вирішення спору про розірвання договору, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2018 року в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_4 про розірвання договору оренди землі скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Нива» про розірвання договорів оренди землі задовольнити.

Розірвати договір № 231 оренди земельної ділянки площею 4,48 га, з кадастровим номером НОМЕР_1, укладений 18 травня 2012 року між ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Нива» (код юридичної особи 03757459, місцезнаходження: 26430, Кіровоградська обл., Благовіщенський р-н, с. Кам'яниq Брід, вул. Адміністративна, буд. 2), зареєстрований відділом Держкомзему у Ульянівському районі про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 18 травня 2012 року за № 02108.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: А.М. Головань

С.І. Мурашко