КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Литвин Л.І.
№22-ц/824/1527/2019 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №382/1205/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Шебуєвої В.А.,

Оніщука М.І.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

У мотивування вимог посилалася на те, що з 26 березня 2012 року перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, та є батьками сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні.

У зв'язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2018 року і до досягнення сином повноліття.

Рішення у межах стягнення суми платежу за один місяць допущено донегайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким змінити розмір аліментів, визначивши їх у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2018 року і до досягнення сином повноліття.

Зазначає, що позивач є здоровою та працездатною особою та її середньомісячний заробіток становить близько 7000 грн., син ОСОБА_6 захворювань не має. У той час, як він має незадовільний стан здоров'я та витрачає значні кошти на своє лікування.

Також сплачує аліменти неповнолітньому сину, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 15 відсотків від його доходу.

Крім того, має ще повнолітнього сина, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, якому, в міру можливостей, також допомагає матеріально.

Зазначені обставини є істотними, адже вимагають від нього додаткових постійних витрат, тому визначений судом розмір аліментів є занадто високим та негативно впливає на його майновий стан.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Сторонами не заперечується, що спільна дитина проживаєіз позивачем та перебуває на її утриманні.

Звертаючись в суд з позовними вимогами про стягнення аліментів на дитину, ОСОБА_4 зазначала, що відповідач не надає матеріальної допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив зі справедливого розміру аліментів у вигляді ј частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм права, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини, тому посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що розмір доходу позивача дозволяє їй самостійно утримувати сина суперечить вимогам Закону, за якими обов'язки по утриманню дитини повинні нести матір та батько в рівній мірі.

Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

Визначаючи розмір аліментів судом підставно враховано наступне.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач є особою працездатною, працює робочим в ДП "Київський ремонтно-механічний завод", та сума його доходу за період із січня по серпень 2018 року за винятком аліментів становить 47179, 15 грн., що підтверджується довідкою ДП "Київський бронетанковий завод" (а.с. 28).

У суді першої інстанції відповідач визнав, що дана довідка про доходи, в частині розміру нарахованих аліментів, не відповідає дійсності, оскільки аліменти на старшого сина вже не стягуються.

Учасниками процесу не заперечується, що відповідач проживає в будинку АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_5, має сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання якого, згідно виконавчого листа, виданого Яготинським районним судом Київської області 7 червня 2011 року, сплачує аліменти у розмірі 15 відсотків доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, (а.с.18, 20).

Разом з тим, як вірно зауважено судом, відповідач проживає разом з дружиною ОСОБА_5 та спільно виховують сина ОСОБА_8. Таким чином, ОСОБА_8, 2009 року народження, який перебуває на утриманні відповідача, зростає у повній сім"ї, є більш забезпеченим, ніж спільний син сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає лише з матір'ю та знаходиться лише на її утриманні.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має ще повнолітнього сина, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, якому, в міру можливостей, також допомагає матеріально не підтверджені жодним доказом. Крім того, у зв'язку з досягненням ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття, аліменти на нього вже не стягуються.

Судом також взято до уваги, що ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у дільничного терапевта з 2016 року з діагнозом: ішемічна хвороба серця, післяінфарктний (інфаркт міокарда 24.04.2016 р.) та атеросклеротичний кардіосклероз. Аневризма верхівки лівого шлуночка. Стан після стентування (25.04.2016 р.). Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій. Гіпертонічна хвороба III стадії, 1 ступінь, ризик-4. Серцева недостатність- IIА, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства "Яготинський центр первинної медичко-санітарної допомоги", Витягом з медичної карти стаціонарного хворого тавипискою із медичної карти стаціонарного хворого(а.с. 21-24).

З урахуванням того, щовідповідач є працездатною особою, отримує щомісячний дохід у виді заробітної плати, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та з урахуванням того, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача будуть необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави апеляційному суду скасувати рішення суду та зменшити розмір аліментів з ј частини доходу відповідача до 1/6, як просить відповідач.

Також колегія суддів звертає увагу те, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку і в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для переоцінки доказів.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва