ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/422/19 Справа № 188/280/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ніколаєва І.К. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення недоплаченої щомісячної страхової суми,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення недоплаченої щомісячної страхової суми та суми індексації.

В обґрунтування позову вказує, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року вирішено: зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області провести призначення та перерахунок страхової виплати ОСОБА_1 із розрахунку середньої заробітної плати в розмірі - 724.75 грн.

На виконання рішення суду Відділення виконавчої дирекції Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області (надалі - Фонд) провів призначення та перерахунок щомісячної страхової виплати і постановою № 0417/896/896/2 від 06.02.2015 року призначив доплату щомісячної страхової виплати в розмірі - 14 725.08 грн.

Але дана доплата є заниженою, так як згідно довідки (розрахунок доплати згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області по справі ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати з 09.03.2006 року) виданої спеціалістами Фонду з 01.03.2014 року щомісячна страхова виплата виплачувалася в розмірі 609.69 грн., але це є недостовірна інформація, так як після перевірки (роздрукування банківського рахунку) було з'ясовано, що щомісячна страхова виплата з 1.03.2014 року становила - 640.12 грн., тобто різниця становить 50.57 грн.

Враховуючи кількість місяців: з 01.03.2014 р. по 01.02.2015 р. (11 місяців), недоплата по щомісячній страховій виплаті (сумі) становить - 556.27 грн. (50.57 х 11).

В первинному позові позивачка прохала суд задовольнити її позов саме у сумі 556,27 гривень.

Позовні вимоги змінювались двічі і у останньому уточненому позові позивачка, керуючись ст.ст. 1,5,6,21,28 п.18 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинила втрату працездатності", прохає суд визнати вину відповідача та стягнути з нього на її користь недоплату по щомісячній страховій суми та індексацію за період - березень 2006 року по грудень 2016 року включно у розмірі 12950 грн. 49 коп. ( а.с.177).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем до суду не надано належних доказів щодо обґрунтування позову, а надані розрахунки допущені з помилками.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивачка звернулась до суду з первинним позовом до відповідача про стягнення недоплаченої щомісячної страхової суми і просила суд стягнути з відповідача на її користь недоплату щомісячної страхової суми за період березень 2014 року по січень 2015 року включно у розмірі 556,27 гривень.

На користь позивачки, судовим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області по справі № 188/549/15-у, провадження № 22-ц/774/6898/15 01.10.2015 року, з відповідача було стягнуто компенсацію за своєчасно не виплачені суми щомісячних страхових виплат з березня 2006 року по січень 2015 року у розмірі 11518,63 гривні. Рішення на даний час виконане.

У 2013 році позивачка також зверталась до суду і на виконання рішення суду від 15.01.2015 року відповідачем ОСОБА_1 було проведено перерахунок щомісячних страхових виплат за період з березня 2006 року по лютий 2015 року із встановленої судом заробітної плати у розмірі 724,75 гривень. Сума доплати становила 14725,08 гривень, цю суму позивачка отримала разово у квітні 2015 року.

Даний факт був встановлений судом і сторони його не оспорюють про що вони вказали як в позовній заяві, так і у письмовому запереченні а також наголошували на цю обставину представники в судовому засіданні.

Суд першої інстанції не погоджувався зі ствердженням представника позивача про те, що при перерахунку та виплати вказаної суми за вказаний період індексація страхової виплати, із встановленої судом середньої заробітної плати у розмірі 724,75 гривень, відповідачем проведена не була, та з тим, що нарахована, за рішенням суду, сума заборгованості була виплачена разово у квітні 2015 року без нарахування індексації і що відповідач неправомірно визначив базовий місяць у квітні 2015 року, що стало причиною звернення позивачки до суду з даним позовом з метою захисту її порушеного права.

Посилання позивачки та її розрахунки повністю спростовані доказами наданими відповідачем та вивченими в судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо прийняття до уваги як письмовий доказ судово-економічну експертизу суд першої інстанції враховував, що експертне дослідження проводилось на підставі наданих документів та експертом встановлено, що сума поточної індексації щомісячних виплат ОСОБА_1 за період з 09.03.2006 року по 01.11.2016 року становить 6 686,40 грн., фіксованої 4 938,95 грн. Експерт вказав, що порівняти нараховані в ході дослідження суми індексації з виплаченими ОСОБА_1 не надається за можливе через різні дані по її нарахуванню (виплаті) надані відповідачем (а.с.148 - 154). Тобто у висновку експерт не зміг порівняти та визначити, в силу певних причин, суми індексації нараховані з виплаченими ОСОБА_1

При цьому суд першої інстанції враховував, що відповідачем, на виконання клопотання судового експерта від 28.02.2017 року, були направлені розрахунок індексації щомісячної страхової виплати щодо позивачки, перерахунок індексації у зв'язку з і зміною базового місяця, розрахунок програми "Реєстр потерпілих" та довідка про виплачені суми щомісячних страхових виплат та індексації ОСОБА_1 В наданні інших документи відповідач експертові відмовив з обґрунтованих причин.

На виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2015 року відповідачем було проведено ОСОБА_1 перерахунок щомісячних страхових виплат із встановленої судом заробітної плати в розмірі 724.75 грн. Сума доплати після перерахунку виплат за період з березня 2006 року по лютий 2015 року включно становила 14725,08 грн. Ця сума отримана ОСОБА_1 у квітні 2015р.

У 2015 році ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення на її користь з відділення Фонду компенсації за своєчасно не виплачені суми щомісячної страхової виплати. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 року з відділення ВД Фонду в Петропавлівському районі стягнено на користь ОСОБА_1 компенсацію за своєчасно не виплачені суми щомісячних страхових виплат за період з березня 2006 року по січень 2015 року у розмірі 11518.63 грн.

У січні 2015 року відповідно до постанови правління Фонду від 11.12.2014 року №19 відповідачем було проведено перерахунок сум щомісячних страхових виплат з 01 березня 2014 року на коефіцієнт 1,079 і щомісячна страхова виплата ОСОБА_1 склала 690,69 грн. (раніше була 640,12грн.), а сума донарахування щомісячних виплат за 2014 рік згідно Постанови відповідача від 23.01.2015р. № 0417/896/896/1 становить 505,70грн. + 64,03грн. (був проведений перерахунок індексації страхових виплат) = 569,73. 505,70 + 64,03 = 569,73 всього сума доплати. Відповідно до п.2 постанови правління Фонду від 11.12.2014 р. № 30 «Про схвалення проекту бюджету Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на 2015 рік» сума перерахунку щомісячних страхових виплат, яка була нарахована в січні 2015 року, виплачувалася частинами у період з лютого 2015р. по грудень 2015р. Цим пояснюється розбіжність у сумах нарахованої та виплаченої страхової виплати.

У лютому 2015року сума перерахування склала 2/12 (за січень і лютий) це 16,66% від суми доплат, а саме 94,92грн. 569,73 х 16,66% = 94,92 Починаючи з березня 2015року відсоток перерахування рахувався від залишку суми доплат.

Станом на 01 березня 2015 року залишився борг по виплаті доплати 474,81грн. 569,73 - 94,92 = 474,81, у березні перераховуємо 8,33% від суми залишку 474,8 х 8,33% =39,55грн.

Станом на 01 квітня 2015 року залишився борг по виплаті доплати 435,26грн. 474,81-39,55= 435,26грн. у квітні і перераховуємо 9,05% від суми залишку 435,26 х9,05%= 39,39

Станом на 01 травня 2015 року залишився борг по виплаті доплати 395,87грн. 435,26 - 39,39 = 395,87, у травні перераховуємо 12,7% від суми залишку 395,87 х 12,7% = 50,28грн.

Станом на 01 червня 2015 року залишився борг по виплаті доплати 345,59грн. 395,87-50,28 = 345,59грн. у червні місяці перераховуємо 14,5% від суми залишку 345,59 х 14,5% = 50,11грн.

Станом на 01 липня 2015 року залишився борг по виплаті доплати 295,48грн. 345,59-50,11 =295,48грн. у липні місяці перераховуємо 18,5% від суми залишку 295,48 х 18,5% = 54,66грн.

Станом на 01 серпня 2015 року залишився борг по виплаті доплати 240,82грн. 295,48 - 54,66 = 240,82грн. у серпні перераховуємо 22,7% від суми залишку 240,82 х 22,7 = 54,67грн.

Станом на 01 вересня 2015 року залишився борг по виплаті доплати 186,15грн. 295,48-54,67= 186,15грн. у вересні перераховуємо 18,0% від суми залишку 186,15 х 18,0 = 33,51грн.

Станом на 01 жовтня 2015 року залишився борг по виплаті доплати 152,64грн. 186,15-33,51 = 152,64грн. у жовтні перераховуємо 33,4 % від суми залишку 152,64 х 33,4% = 50,98 грн.

Станом на 01 листопада 2015 року залишився борг по виплаті доплати 101,66 грн. 152,64-50,98= 101.66 грн.

У листопаді 2015року перераховано 50 % від суми залишку 101,66 х 50 % = 50,83 грн.

Станом на 01 грудня 2015 року залишився борг по виплаті доплати 50,83грн. 101,66-50,83 = 50,83 грн. у грудні перераховано залишок доплати 50,83грн.

Суд вважає, що суми, що сплачені відділенням Фонду у 2015 році, позивач помилково вважає недоплатою 2014 року.

Позивач помиляється також у кількості місяців, за які здійснювалась доплата, а саме : перерахунок проведено з березня 2014 року, доплата за 2014 рік здійснюється за 10 місяців, а не за 11. Отже, всі належні кошти ОСОБА_1 виплачено в повному обсязі.

Позивачем помилково визначені суми щомісячної виплати за період з березня 2008 року по лютий 2009 ( 482,28 грн., а треба -482,27 грн.) та з березня 2012 року / серпень 2012 року ( 664.38 грн., а треба - 664,36 грн.). Також не правильним є нарахування індексації у березні 2012 року, оскільки у цьому місяці проводився перерахунок страхових виплат, а відповідно до п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення , затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 р. № 1078, місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для проведенні: індексації. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами, за цей місяць не провадиться.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що позивачці проводився перерахунок індексації за період з вересня 2015 року по квітень 2016 року у зв'язку зі збільшенням доходу, а саме зростанням пенсії. Підстава -п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення , затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 р. № 1078.

Отже, суду не надано позивачем належних доказів щодо обґрунтування позову, надані розрахунки допущені з вказаними вище помилками. Так позивач в основу першочергових розрахунків поклав начебто не сплату позивачці страхової виплати за березень 2008 року в сумі 41,14 гривень, що в подальшому потягло нарахування не вірних сум недоплати.

Відповідач, на спростування розрахунків позивача, 04.12.2017 року надав суду доказ сплати позивачці вказаної суми, а саме копії: платіжне доручення № 331 від 23.04.2008 року на суму 310504,35 грн. та "Список осіб, що отримують страхові виплати за березень 2008 року" де за № 74 по списку вказане прізвище позивачки - ОСОБА_1 та зазначена сума виплат - 41,14 грн. На вказаному списку є відмітка державного казначейства від 23.04.2008 року. В судовому засіданні 06.02.2018 року, на прохання представника позивачки, суду були надані оригінали вказаних документів, копії засвідчені суддею у присутності сторін. (а.с. 208,209).

А отже, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позивачем до суду не надано належних доказів щодо обґрунтування позову, а надані розрахунки допущені з помилками.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надано обґрунтованої оцінки експертизі по даній справі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності колегія приходить до висновку про правильність здійснення відповідачем нарахувань позивачу щомісячній страхової суми та індексації за оскаржуваний період, тому оскаржуване рішення, ухвалене у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія наголошує, що на підтвердження доводів позовної заяви, апеляційної скарги докази апелянтом не представлені.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко