КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Сирбул О.Ф.
№22-ц/824/1571/2019 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши питання зупинення провадження в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» про визнання кредитного договору недійсним та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання кредитного договору недійсним та зобов'язання вчинити дії.

Позов обґрунтовував тим, що 15 вересня 2017 року він отримав позовну заяву, подану ПАТ КБ "Приват Банк" про стягнення з нього заборгованості за неналежне виконання умов кредитного договору № б/н від 15 серпня 2010 року. Вважав, що договір № б/н від 15 серпня 2010 року є таким, що не відповідає вимогам закону щодо змісту договорів споживчого кредиту, та не може вважатись як кредитний договір укладений у письмовій формі, що відповідно до вимог закону робить його нікчемним та таким, що підлягає визнанню недійсним. Зазначав, що без одночасного підписання Анкети-заяви, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифів банку, що становить договір про надання банківських послуг, договір споживчого кредиту б/н від 15.08.2010 року є недійсним, оскільки не є укладений у письмовій формі. Ураховуючи наведене просив суд визнати недійсним кредитний договір № б/н від 15 серпня 2010 року, який укладений між ПАТ КБ "Приват Банк" та ним.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подавапеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що судом не досліджено обставини наведені в позовній заяві, зокрема, що договір від 15.08.2010 року є таким, що не відповідає вимогам щодо змісту договорів споживчого кредиту, та не може вважатися як кредитний договір укладений в письмовій формі, що відповідно до вимог закону робить його нікчемним, та таким, що підлягає визнанню недійсним.

Сторони в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується зворотніми повідомленнями про врученням їм поштових відправлень відповідно 04.03.2019 та 28.02.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі колегії суддів Верховного Суду від 27 лютого 2019 року (справа № 342/180/17-ц) зазначено, що колегія суддів вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Ураховуючи, що наведений вище правовий висновок Верховного Суду суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24.09.2014 у справі № 6-144цс14, колегія суддів вважала за необхідне передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважає, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ураховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України, необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 342/180/17-ц.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 261, 268, 383 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Зупинити провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» про визнання кредитного договору недійсним та зобов'язання вчинити діїдо закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 342/180/17-ц.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Судушляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанціїпротягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва