Постанова

Іменем України

06 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 716/721/16-ц

провадження № 61-25855св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 у своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

відповідач - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 29 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Кулянди М. І., Одинака О. О., Половінкіної Н. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 у своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути їй та її дітям перешкоди у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, що знаходяться на АДРЕСА_1 , шляхо м демонтажу (зняття) замків з хвіртки та вхідних дверей жилого будинку.

Позов мотивований тим, що вона є співвласником вказаного житлового будинку, в якому вона зареєстрована разом з дітьми: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вона неодноразово намагалася потрапити до будинку, проте відповідач повісив на вхідних дверях будинку та на хвіртках замки, ключі їй не передав, тому у неї відсутній доступ до будинку та земельної ділянки.

Вона неодноразово зверталася із заявами до дільничного інспектора міліції та голови сільської ради с. Юрківці Заставнівського району, однак вони залишились без реагування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належними та допустимими доказами не довела, що їй чиняться перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 29 серпня 2017 року рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06 червня 2017 року скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову частково. Усунено перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, які знаходяться на АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_5 передати ключі від вхідних дверей житлового будинку та хвіртки ОСОБА_1 .

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_6 як власник 1/2 частини спірного житлового будинку має право володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй на праві власності частиною житлового будинку і вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргоюнарішення Апеляційного суду Чернівецької області від 29 серпня 2017 року, в якій просив скасувати це рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

22 серпня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою й витребувано справу.

У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до розпорядження від 10 червня 2019 року № 642/0/226-19 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року №7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями призначено судді - доповідачеві Олійник А. С.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно вирішив питання, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосування до цих правовідносин.

Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_1 є співвласником спірного майна, що їй належить ідеальна частка у праві власності на спільне майно, а не право власності на конкретну частину майна в натурі, яке в натурі не поділено та не визначено порядок користування ним, наслідком чого є неправильне вирішення справи.

Аргументи інших учасників справи

Заперечення на касаційну скаргу не надійшли.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд першої інстанції встановив, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірвано, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виділено по 1/2 частині житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Під час шлюбу позивач набула право власності на земельну ділянку розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за цією ж адресою шляхом приватизації.

ОСОБА_1 разом з дітьми не має доступу до будинку та земельної ділянки, оскільки відповідач повісив на вхідних дверях житлового будинку та хвіртці замки, ключі від яких їй не передав.

Відповідач не проживає та не користується житловим будинком.

Позивач неодноразово зверталась до сільської ради із заявами з приводу усунення перешкод, які чинить їй відповідач у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, однак її звернення залишилося без відповідного реагування.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, четвертою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин першої, другої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати захисту порушеного права у спосіб, який власник вважає прийнятним.

Доводи касаційної скарги про неправильне вирішення спору, оскільки майно не поділено в натурі між сторонами, є необгрунтованими, не грунтуються на нормах матеріального права.

Суди встановили, що сторони є співвласниками будинку, який на підставі рішення суду належить їм на праві спільної сумісної власності.

Незалежно від того, що частка в натурі кожного співвласника не виділена, кожен з них має право користуватися будинком як об`єктом спільної сумісної власності.

Встановивши повно обставини справи, суд апеляційної інстанції обгрунтовано усунув перешкоди позивачу та її дітям у користування будинком та земельною ділянкою.

Спір у цій справ не стосується визначенняпорядку користування спірним майном, а тому доводи касаційної скарги є необгрунтованими та зводяться до незгоди із судовим рішенням.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 29 серпня 2017 року - без змін.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко