Ухвала

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 757/44680/15-ц

провадження № 61-14899сво18

Верховний Суд у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Червинської М. Є.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Елавус ЛТД», третя особа - ОСОБА_7, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за нараховану і не виплачену заробітну плату за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Елавус ЛТД» на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 15 жовтня 2013 року наказом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Елавус ЛТД» (далі - ТОВ Фірма «Елавус ЛТД») він був звільнений за згодою сторін на підставі статті 36 Кодексу законів про працю України. При звільненні відповідач не провів з ним повного розрахунку, а саме не виплатив йому заробітну плату. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 26 березня 2014 року з відповідача на його користь стягнуто заборгованість із заробітної плати за період із серпня до жовтня 2013 року в сумі 16 141 грн 39 коп., однак зазначені кошти він отримав лише 03 грудня 2015 року. Враховуючи викладене, ОСОБА_6 просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16 жовтня 2013 року по 02 грудня 2015 року в розмірі 107 004 грн 17 коп. та компенсацію за нараховану, але невиплачену заробітну плату станом на 02 грудня 2015 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 84 486 грн 32 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Фірма «Елавус ЛТД» на користь ОСОБА_6 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 16 жовтня 2013 року до 02 грудня 2015 року в розмірі 107 004 грн 17 коп. і компенсацію за нараховану, але невиплачену заробітну плату з урахуванням індексу інфляції в розмірі 10 669 грн 46 коп., всього - 117 673 грн 63 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що обставини, на які посилається позивач, дають підстави для висновку про порушення відповідачем вимог трудового законодавства, що призвело до порушення прав позивача.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ Фірма «Елавус ЛТД» відхилено, а рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У березні 2017 року ТОВ Фірма «Елавус ЛТД» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що незастосування судами попередніх інстанцій приписів статті 117 Кодексу законів про працю України, Закону України «Про оплату праці», Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, і правових позицій Верховного Суду України, наведених у постанові № 6-948цс16, призвело до незаконного стягнення з товариства грошових коштів у сумі 107 004 грн 17 коп. Також судами попередніх інстанцій не враховано, що згідно з ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 січня 2016 року у справі № 922/3048/15 вимоги позивача про стягнення з товариства фінансових санкцій за час затримки розрахунку за період з 16 жовтня 2013 року до 02 грудня 2015 року в розмірі 107 004 грн 17 коп. є погашеними.

У травні 2017 року ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому просив її відхилити, посилаючись на те, що свої фінансові вимоги він не міг заявити у процесі банкрутства ТОВ Фірма «Елавус ЛТД» у зв'язку з тим, що представники відповідача не повідомили його про строк погашення заборгованості із заробітної плати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Орджонікідзевського районного суду міста Харкова.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

21 березня 2018 року справу № 644/2139/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року справу № 644/2139/16-ц передано на розгляд Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала мотивована тим, що в межах розгляду господарським судом справи про визнання ТОВ Фірма «Елавус ЛТД» банкрутом ОСОБА_6 не заявляв у встановлений законом строк вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за нараховану, але невиплачену заробітну плату, тому такі вимоги є погашеними.

Разом з тим у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 644/2141/16-ц (провадження № 61-21159св18) колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду за обставин пред'явлення позивачем вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за нараховану, але не виплачену заробітну плату, дійшла інших висновків, а саме, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати підлягають задоволенню. При цьому колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходила з того, що припинення провадження у справі про банкрутство не звільняє товариство від обов'язку здійснити компенсаційні виплати за порушення права позивача на оплату праці, а посилання на те, що відповідно до ухвали господарського суду вимоги позивача вважаються погашеними, є необґрунтованими; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та компенсація втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, це компенсаційні виплати за порушення права працівника на оплату праці; невиплата звільненому працівникові усіх належних йому сум є триваючим правопорушенням, а отже працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

З урахуванням викладеного колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, наведеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2018 року у справі № 644/2141/16-ц (провадження № 61-21159св18).

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об'єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об'єднаної палати.

За наведених обставин касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Елавус ЛТД» на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з викладеного, справа розглядатиметься Об'єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Елавус ЛТД», третя особа - ОСОБА_7, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за нараховану і не виплачену заробітну плату за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Елавус ЛТД» на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року.

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:Б. І. Гулько В. І. Крат
Д. Д. Луспеник М. Є. Червинська