Справа № 149/1932/19
Провадження №2/149/628/19
Номер рядка звіту 47
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2019 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Поліщук Г. О.,

за участю адвокатів Матяша Д. Ю., Мироненка В. О., позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , про встановлення факту проживання однією сім`єю

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1975 по 1993 роки вона та ОСОБА_10 перебували в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу, вони здійснили поділ належного їм будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Позивач деякий час проживала однією сім`єю з ОСОБА_11 , який помер в 2007 році. Разом з тим і до смерті ОСОБА_11 , і після його смерті, позивач проживала однією сім`єю з ОСОБА_10 : вони жили в одному будинку, позивач здійснювала за ним догляд, забезпечувала його їжею, прала його одяг, отримувала для нього пенсію.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час одна з їх спільних з ОСОБА_10 доньок, відповідач ОСОБА_3 , подала до неї позов про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_10 , однак позивач теж претендує на частку будинку, що залишилась після його смерті, тому просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 як чоловіка та жінки.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 19 серпня 2019 року у справі було відкрито загальне позовне провадження, визначено учасникам строки подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року до участі у справі залучено третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , встановлено їм строк для надання письмових пояснень.

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року у справі було закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд.

Відзиву, пояснень на позов до суду не надійшло.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 її позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Пояснила, що перебувала з ОСОБА_10 в зареєстрованому шлюбі з 1975 по 1993 роки. Після розірвання шлюбу, оскільки відповідач зловживав алкогольними напоями, а вона мала від нього п`ятеро дітей, вони виділили частки належного їм будинку та встановили порядок користування ним. При цьому ОСОБА_10 від земельної ділянки відмовився, вся земля під будинком належить їй. Після розірвання шлюбу вона зустріла ОСОБА_11 , з яким вони почали спільно проживати в її будинку, в них народилась донька, яка являється інвалідом дитинства. З ОСОБА_11 вони шлюб не реєстрували, він був розлучений. ОСОБА_11 помер в березні 2007 року , вона його поховала.

При цьому весь час після розірвання шлюбу ОСОБА_10 проживав з нею, в нього було ліжко на її половині будинку, вона готувала їсти, прала його одяг, отримувала його пенсію, яку потім йому віддавала. В разі необхідності, він давав їй гроші, щоб вона купила йому щось з продуктів, одягу. Він участі у веденні господарства не приймав, оскільки страждав на алкоголізм, спільних покупок вони не здійснювали, спільних витрат не несли.

Просила її позов задоволити, оскільки вона теж претендує на спадкове майно після смерті ОСОБА_10 , має дитину-інваліда, з відповідачем в неї погані стосунки.

Адвокат Матяш Д. Ю. позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, встановити факт проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_10 з 2007 року по день його смерті, посилаючись на те , що незалежно від того, чи ставився ОСОБА_10 до позивача, як до дружини, вона його сприймала її чоловіком, фактично утримувала,

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, при цьому пояснивши, що їх батько постійно приходив до матері, хоча вона не може сказати, що вони проживали саме як чоловік і дружина. У батька був дуже поганий характер, він зловживав спиртним. У веденні господарства батько участі не приймав, про взаємні права та обов`язки матері та батька їй невідомо. Вона не приймала спадщини після смерті батька, однак, через конфлікт матері з відповідачем, на час розгляду справи претендує, оскільки хоче, щоб вона могла приїжджати до матері в гості.

Третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, зазначивши, що мати мусила доглядати батька , з огляду на його спосіб життя. Вони проживали разом. Вона часто приїжджала до матері, оскільки та допомогала їй з вихованням дитини. Спадщини після смерті батька вона не приймала, разом з тим, зараз претендує на спадкове майно.

Третя особа ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, пояснивши, що батько постійно приходив до матері, вона його годувала. Він сам не міг себе обійти.

Третя особа ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечила. Пояснила, що після поділу будинку мати замурувала вхід до батькової частини, він залазив туди через вікно. Мати не пускала батька додому, оскільки боялася його, сама отримувала його пенсію та йому віддавала лише частину. Годувала батька вона та інші люди, вони ж допомагали йому з одягом. Батько не жив з матір`ю, ночував, де прийдеться - в сусідньому селі в іншої жінки, на зупинці, вів асоціальний спосіб життя, помер в кущах.

Адвокат Мироненко В. О. проти задоволення позову заперечив, посилаючись на недоведеність позовних вимог. Крім того вказав, що з часу смерті ОСОБА_11 , з яким позивач проживала однією сім`єю, до дня смерті ОСОБА_10 пройшло менше п`яти років. Також зазначив, що навіть в разі задоволення позову, позивач відноситиметься до спадкоємців четвертої черги, тоді як в ОСОБА_10 наявні спадкоємці першої черги, одна з яких прийняла спадщину.

Заслухавши пояснення учасників, які з`явились в судове засідання, свідка, дослідивши докази у справі. Неодноразово роз`яснивши сторонам, які до того ж користувались професійною юридичною допомогою адвокатів, їх процесуальні права та обов`язки, зокрема обов`язок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу їх вимог або заперечень, згідно ст. 12 ЦПК України, судом встановлено наступне.

10 лютого 1993 року між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_10 було розірвано шлюб (а. с. 4).

Згідно інформації, наданої суду Хмільницьким міськрайонним відділом ДРАЦС, довідки Жданівської сільської ОТГ № 515, від шлюбу у сторін народилось п`ятеро дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 (а. с. 43, 44, 45, 46, 47, 51).

07 грудня 1993 року ОСОБА_2 та ОСОБА_10 отримали свідоцтво про право власності на долю в спільній сумісній власності подружжя - будинок АДРЕСА_1 . Частки кожного склали по 50 % домоволодіння (а. с. 80).

08 грудня 1993 року ОСОБА_2 та ОСОБА_10 уклали договір учасників спільної дольової власності на житловий будинок про встановлення порядку користування конкретними частками будинку АДРЕСА_1 (а. с. 9-10).

Рішенням Жданівської сільської ради від 10 грудня 1993 року ОСОБА_2 надано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,30 га в АДРЕСА_1 , для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку, погосподарських будівель і споруд (а. с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_11 (а. с. 13).

На ОСОБА_10 була оформлена ощадна книжка з рахунком № 14064 від 26 серпня 2010 року (а. с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10 (а. с. 5, 6, 7), його поховання проводила ОСОБА_2 (а. с. 12).

Згідно довідки Жданівської сільської ОТГ від 09 жовтня 2019 року, заповіт ОСОБА_10 не складав, на момент смерті ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали донька ОСОБА_3 та онук ОСОБА_16 (а. с. 51). Факт проживання вказаних осіб з ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 , підтверджується також довідкою Жданівської сільської ради № 263 від 14 березня 2012 року (а. с. 50).

Згідно відповіді Хмільницької державної нотаріальної контори від 02 жовтня 2019 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 заведено спадкову справу. З заявою про прийняття спадщини 25 квітня 2012 року звернулась ОСОБА_3 (а. с. 48, 49)

На час розгляду справи, ОСОБА_2 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 зареєстровані в АДРЕСА_1 (а. с. 11). ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2 (а. с. 22).

З показів свідка ОСОБА_18 , онуки ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , вбачається, що її дід помер , коли їй було 10-11 років. Дід жив у бабусі, оскільки інколи ночував в неї, вона його часто там бачила, бабуся йому готувала їжу. ОСОБА_10 зловживав алкоголем, участі у веденні господарства не приймав, оскільки не мав такого бажання. ОСОБА_2 жила з ОСОБА_11 як з чоловіком, а з її дідусем - у дружніх відносинах.

Встановивши наведені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами частини другої статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 після розірвання шлюбу намагалися виокремити власні майнові права та припинити правовідносини, що пов`язували їх один з одним, те що ОСОБА_10 не мав іншого житла та навіть після встановлення порядку користування майном залишився проживати в одному господарстві з ОСОБА_2 , яка залишилася співвласницею цього господарства, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 перебувала в інших фактичних шлюбних відносинах до березня 2007 року, суд доходить висновку, що їх спільне проживання після розірвання шлюбу було зумовлена тим, що після поділу майна вони залишилися співвласниками житла та не мали іншого місця проживання, і ці відносини не носили характеру сімейних. Також відсутні будь-які докази, що між ними існували взаємні права та обов`язки, зумовлені саме проживанням однією сім`єю, велося спільне господарство, здійснювались спільні витрати, було придбано майно для спільного користування тощо, відтак суд відмовляє в задоволенні позову.

Судові витрати покладаються на позивача згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. 3 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 10 грудня 2019 року.

Суддя:/підпис/

З оригіналом вірно: