Справа № 350/1614/18
Провадження № 22-ц/4808/256/19
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Петріва Д.Б.,

за участю апелянта ОСОБА_3

представника відповідача Шандерик О.І.

третьої особи Тріща В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Рожнятівської центральної районної лікарні, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тріщ Віктор Михайлович про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рожнятівського районного суду від 12 грудня 2018 року у складі Пулика М.В., ухвалене в смт. Рожнятів, повний текст якого складено 22 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Рожнятівської центральної районної лікарні, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тріщ В.М. про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року її поновлено на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної районної лікарні.

Оскільки головний лікар Рожнятівської районної лікарні Тріщ В.М. в добровільному порядку не поновив її на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення, а вимагав примусового виконання постанови Верховного Суду, вона звернулась до Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2/350/525/2017, виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області 04 липня 2018 року. Виконавче провадження було відкрите 05 липня 2018 року.

30 липня 2018 року було видано наказ № 259 К «Про поновлення на посаді терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ ОСОБА_3». На підставі даного наказу, постановою головного державного виконавця Гулянич О.М. від 30 липня 2018 року закінчено виконавче провадження.

Однак, головний лікар Рожнятівської центральної районної лікарні Тріщ В.М. фактично не поновив її на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення, а 30 липня 2018 року звернувся до голови профспілкового комітету Рожнятівської ЦРЛ Юкіша Я.М. з поданням № 01-06/931 «Про отримання згоди на звільнення працівника», в якому просив дати згоду на її звільнення, мотивуючи відсутністю в штатному розписі поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ посади лікаря-терапевта дільничного і що вона відмовилася від запропонованої посади лікаря терапевта АЗПСМ смт. Рожнятів та лікаря-терапевта для надання екстреної допомоги відділення невідкладної (екстреної) допомоги з травмпунктом.

Наказом № 262-К, виданим 31 липня 2018 року головним лікарем Рожнятівської центральної районної лікарні Тріщем В.М. «Про звільнення з посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ ОСОБА_3» її звільнено з посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ 31 липня 2018 року згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Вважає, що її звільнено з посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної районної лікарні незаконно. Правових підстав у головного лікаря Тріща В.М. щодо її непоновлення на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної районної лікарні не було.

Крім того, за час вимушеного прогулу після її незаконного переведення на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини АЗПСМ с. Нижній Струтин Рожнятівського району та звільнення з посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної районної лікарні за період з 11 серпня 2017 року по 29 серпня 2018 року вона втратила заробіток в розмірі 20 830,48 гривень з врахуванням відрахувань з заробітної плати.

Також їй було завдано моральну шкоду, яка виражається утисками на роботі з боку головного лікаря, надмірним контролем та постійним перебуванням у стані стресу, створенням напруженої, ворожої атмосфери та усвідомлення факту порушення її трудових прав спричинило погіршення стану здоров'я, призвело до душевних, психічних та фізичних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків.

У зв'язку з вищенаведеним, просила поновити її на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної лікарні, стягнути з Рожнятівської центральної лікарні на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 20 830,48 грн, моральну шкоду в розмірі 300 000,00 грн, зобов'язати адміністрацію Рожнятівської центральної лікарні провести розрахунок і виплатити їй середній заробіток з 30 серпня 2018 року по день поновлення на роботі.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 12 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що всупереч вимогам ст.ст. 29, 235 КЗпП України, відповідач, видавши формальний наказ про поновлення її на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ, до робочого місця її не допустив, її одиницю в штатний розпис лікарні не ввів, з наказом не ознайомив та не ознайомив із записом в трудовій книжці, а навпаки, 31 липня 2018 року видав новий наказ №262-К «Про звільнення з посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ ОСОБА_3», згідно якого її звільнено з 31 липня 2018 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вказує, що відповідачем ні юридично, ні фактично її не було поновлено на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ та всупереч вимогам ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України без попередження звільнено з посади, яку вона на час звільнення не займала.

Суд безпідставно посилається на те, що вона підтримувала свої позовні вимоги про поновлення на посаді лікаря-терапевта дільничного лише з однієї правової підстави - постанови Верховного Суду від 16 травня 2018 року, що не відповідає дійсності, тому що вказувала дві підстави поновлення на роботі: як постанову Верховного Суду так і порушення відповідачем порядку розірвання трудового договору, передбаченого ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України.

Крім того, невірним є висновок суду про те, що вона не оспорювала наказ №262-К від 31 липня 2018 року про її звільнення з посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тому що статтею 235 КЗпП України не передбачено вимогу працівника при поновленні на роботу оскарження рішення про звільнення. Таке передбачено лише при зміні формулювання причини звільнення.

Вважає, що суд зобов'язаний був у мотивувальній частині рішення навести підстави незаконності її звільнення з роботи, а не вимагати від неї оскарження наказу про звільнення.

У зв'язку з вищенаведеним, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з вищенаведених підстав.

Представник Рожнятівської центральної районної лікарні - Шандерик О.І. та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тріщ В.М. апеляційну скаргу заперечили, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Верховного Суду про поновлення на попередній посаді виконано, оскільки винесено відповідний наказ, підстав для поновлення на роботі не встановлено. Вимога про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу є безпідставною, оскільки нарахування та виплату таких коштів проведено. Інші позовні вимоги є похідними від поновлення на роботі, тому відсутні підстави для їх задоволення.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 при вирішенні питання щодо виконання рішення суду про поновлення на попередній посаді.

Доводи апеляційної скарги про те, що на виконання постанови Верховного Суду від 16 травня 2018 року ОСОБА_3 ні юридично, ні фактично не було поновлено на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються наказом № 259К від 30 липня 2018 року «Про поновлення на посаді терапевта-дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ ОСОБА_3».

Відповідно до даного наказу на виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2018 року ВП 56710548, скасовано п. 1.4 наказу № 63, виданого 06.04.2017 Рожнятівською районною центральною лікарнею «Про переведення ОСОБА_3 на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини-сімейного лікаря АЗПСМ села Нижній Струтин з 06.06.2017», поновлено ОСОБА_3 на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної лікарні з 30 липня 2018 року. Зобов'язано начальника відділу кадрів ознайомити ОСОБА_3 з наказом (а.с. 25).

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 30 липня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/350/525/2017, який виданий 04 липня 2017 року Рожнятівським районним судом закінчено у зв'язку з виконанням рішення (а.с. 54-55).

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 з 08 липня 1981 року перебувала в трудових правовідносинах з відповідачем, працюючи на посаді дільничного лікаря-терапевта поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ, та була закріплена за приписними дільницями у с. Верхній Струтин, с. Ясеновець, с. Іванівка Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с. 14).

Пунктом 1.4 наказу Рожнятівської центральної районної лікарні №63 від 06 квітня 2017 року ОСОБА_3 переведено на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини - сімейного лікаря АЗПСМ с. Нижній Струтин з 06 червня 2017 року.

Заочним рішенням Рожнятівського районного суду від 16 листопада 2017 року, яке ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2017 року залишено без змін, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано пункт 1.4 наказу № 63, виданого 6 квітня 2017 року головним лікарем Рожнятівської ЦРЛ Тріщем В. М. «Про переведення ОСОБА_3 на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини - сімейного лікаря АЗПСМ с. Нижній Струтин з 6 червня 2017 року». У решті позовних вимог відмовлено (а.с. 87, 90-97).

Постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року заочне рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про поновлення на роботі скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення. Поновлено ОСОБА_3 на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної районної лікарні ( а.с. 16-21).

В рамках Концепції реформи фінансування системи охорони здоров'я затвердженої розпорядження Кабінету Міністрів України № 1013-р від 30 листопада 2016 року рішенням Рожнятівської районної ради №391-20/2018 від 29 березня 2018 року створено юридичну особу публічного права комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медичної допомоги» Рожнятівської районної ради Івано-Франківської області за адресою: смт. Рожнятів, вул. Шкільна,17.

Іншим рішенням Рожнятівської районної ради №392-20/2018 від 29 березня 2018 року затверджено Статут комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Рожнятівської районної ради Івано-Франківської області.

Як вбачається з копії наказу Рожнятівської центральної районної лікарні № 58 від 27 квітня 2018 року «Про можливе вивільнення» у зв'язку із створенням комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Рожнятівської районної ради відбудеться можливе скорочення чисельності та штату працівників в структурних підрозділах Рожнятівської ЦРЛ 02 липня 2018 року, в тому числі, за списком посад: терапевтів дільничних та сімейних лікарів.

Даним наказом (п.2.2.) затверджено зміни до штатного розпису, згідно скорочення чисельності та штату працівників та зобов'язано відділ кадрів персонально попередити осіб, які підпадають під скорочення не пізніше, як за два місяці до вивільнення.

02 травня 2018 року попередженням про можливе вивільнення № 01-6/524 ОСОБА_3, як лікаря ЗПСМ АЗПСМ с. Нижній Струтин, попереджено, що посада яку вона обіймає, підлягає вивільненню відповідно до статті 49-2 КЗпП України на підставі Наказу № 58 від 27 квітня 2018 року «Про можливе вивільнення» .

Факт попередження про наступне вивільнення та його отримання ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила.

Наказом Рожнятівської центральної районної лікарні № 207К від 02 липня 2018 року виведено зі штатного розпису Рожнятівської ЦРЛ, зокрема, 1,0 посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення (а.с. 24).

02 липня 2018 року складено акт про відмову ОСОБА_3 від переведення на посаду лікаря-терапевта дільничного АЗПСМ смт. Рожнятів.

Наказом Рожнятівської центральної районної лікарні №213К від 04 липня 2018 року виведено, зокрема, 3,0 посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення та штат в цілому амбулаторій загальної практики - сімейної медицини, зокрема, села Нижній Струтин ( де обіймала посаду лікаря ЗПСМ АЗПСМ ОСОБА_3).

05 липня 2018 року головним державним виконавцем Рожнятівського районного відділу ДВС відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/350/525/2017, який виданий 04 липня 2017 року Рожнятівським районним судом про скасування п.1.4 наказу № 63 виданого 06.04.2017 головним лікарем Рожнятівської ЦРЛ Тріщем В.М. «Про переведення ОСОБА_3 на посаду лікаря практики сімейної медицини - сімейного лікаря АЗПСМ села Нижній Струтин з 06 червня 2017 року» та поновлення ОСОБА_3 на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної районної лікарні ( а.с. 51).

Відповідно до наказу № 259 К від 30 липня 2018 року «Про поновлення на посаді терапевта-дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ ОСОБА_3», на виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2018 року ВП 56710548, скасовано п. 1.4 наказу № 63, виданого 06 квітня 2017 Рожнятівською районною центральною лікарнею «Про переведення ОСОБА_3 на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини-сімейного лікаря АЗПСМ села Нижній Струтин з 06.06.2017», поновлено ОСОБА_3 на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної лікарні з 30 липня 2018 року. Зобов'язано начальника відділу кадрів ознайомити ОСОБА_3 з наказом (а.с. 25).

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 30 липня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/350/525/2017, який виданий 04 липня 2017 року Рожнятівським районним судом закінчено у зв'язку з виконанням рішення (а.с. 54-55).

30 липня 2018 року головним лікарем Рожнятівської ЦРЛ направлено профспілковому комітету Рожнятівської ЦРЛ подання про отримання згоди на звільнення ОСОБА_3 - лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

31 липня 2018 року профспілковим комітетом Рожнятівської РЦЛ надано згоду на звільнення лікаря-терапевта ОСОБА_3

Наказом Рожнятівської центральної районної лікарні №262-К від 31 липня 2018 року на підставі Рішення Рожнятівської районної ради №391-20/2018 від 29 березня 2018, Наказу № 58 від 27 квітня 2018 року «Про можливе вивільнення», попередження про можливе вивільнення від 02 травня 2018 року № 01-6/524, актів № 1 та № 2 від 02 липня 2018 року, 30 липня 2018 року про відмову від підпису, Наказу Рожнятівської центральної районної лікарні № 207К від 02 липня 2018 року про внесення змін у штатний розпис, Наказу № 213К від 04 липня 2018 року Про внесення змін в штатний розпис Рожнятівської ЦРЛ, АЗПСМ та ФАПів, Протоколу засідання профспілкового комітету Рожнятівської ЦРЛ від 31 липня 2018 року № 17 ОСОБА_3 звільнено з посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської центральної районної лікарні згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 та пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Порядок вивільнення працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі визначено у статтях 42, 43, 49-2 КЗпП України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Згідно пункту 19 Постанови Пленуму ВСУ від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. Чинне законодавство не передбачає виключення із строку попередження працівника про наступне звільнення (не менш ніж за 2 місяці) часу знаходження його у відпустці або тимчасової непрацездатності.

В спірному випадку, як вбачається зі змісту рішення Рожнятівської районної ради №391-20/2018 від 29 березня 2018 та наказу № 58 від 27 квітня 2018 року «Про можливе вивільнення» у зв'язку з реформою в системі охорони здоров'я, у Рожнятівській ЦРЛ відбулася реорганізація структурних підрозділів та скорочення посад, в ході якої відокремлено первинну ланку медичної допомоги в поліклініці та створено комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медичної допомоги».

У зв'язку з реорганізацією згідно наведеного вище наказу Рожнятівської ЦРЛ від 02 липня 2018 року та наказу від 04 липня 2018 року посаду, яку займала ОСОБА_3 - лікаря ЗПСМ АЗПСМ с.Нижній Струтин та посаду лікаря-терапевта виведено зі штату та скорочено.

На виконання наказу № 58 від 27 квітня 2018 року «Про можливе вивільнення» відповідним попередженням ОСОБА_3 було повідомлено за два місяці про наступне вивільнення.

Зазначені накази ОСОБА_3 не оскаржувала, факт попередження не спростовує.

Таким чином, роботодавець виконав процедуру визначену Кодексом законів про працю при вивільненні, попередивши у встановлений термін працівника про наступне скорочення та запропонував вільні посади, від яких ОСОБА_3 відмовилася.

Станом на час звільнення ОСОБА_3, вивільнені були як посада лікаря-терапевта, так і посада лікаря ЗПСМ АЗПСМ, тому у роботодавця при відмові позивача від запропонованих посад, були наявні підстави для звільнення за п.1 ст.40 КЗпП.

Доводи апелянта, що її всупереч вимогам ст.49-2 КЗпПП без попередження звільнено з посади, яку на час звільнення вона не займала, не заслуговують на увагу, оскільки як вказувалося вище таке попередження було і ознайомлення з ним апелянт підтвердила.

В частині вирішення позовної вимоги про стягнення з Рожнятівської центральної районної лікарні середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 серпня 2017 року по 29 серпня 2018 року у розмірі 20 830,48 грн у зв'язку із незаконним переведенням ОСОБА_3 із посади лікаря-терапевта дільничного поліклінічного відділення Рожнятівської ЦРЛ на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини АЗПСМ с. Нижній Струтин слід зазначити наступне.

Як вказує позивач, підставою для стягнення зазначеної суми є те, що в період з 11 серпня 2017 року по 29 серпня 2018 року вона не працювала та була змушена піти в оплачувану та неоплачувану відпустки до вирішення спору в суді. Однак такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки наведені обставини не є підставою для стягнення з роботодавця середнього заробітку. Позивач не працювала в наведений період часу у зв'язку з поданням нею заяв про надання відпусток як оплачуваних, так і неоплачуваної, відсторонена від посади вона не була (а.с.81). В представленій апеляційному суду довідці від 22 лютого 2019 року відображено фактично нарахований та отриманий дохід ОСОБА_3 за період з червня 2017 року по липень 2018 року. Крім того, в довідці від 30 жовтня 2017 року (а.с.34) відображено оплату за відпрацьовані дні 2017 року. Її дані апелянтом не спростовувалися і окремих вимог щодо стягнення невиплаченої зарплати нею не заявлялося, тоді як підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як компенсаційної виплати в розумінні Кодексу законів про працю відсутні.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про поновлення на роботі тому дані позовні вимоги до задоволення не підлягали.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи на увагу не заслуговують і висновків суду не спростовують.

Рішення суду першої інстанції є правильним по суті , доводи апеляційної скарги його висновки не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Рожнятівського районного суду від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта