Справа № 946/7831/19
Провадження № 2/946/3407/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Швець В.М.

за участю: секретаря судового засідання - Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1000 га за вищезазначеною адресою, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що частка померлої не визначена у праві спільної сумісної власності.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Ізмаїльської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, розгляд справи залишають на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 30.10.1990 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2/2421, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради № 711 від 13 червня 1991 року було дозволено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 побудувати житловий будинок по АДРЕСА_1 замість старого будинку, що прийшов у непридатність.

Згідно з довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» № 127 від 22.10.2019 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 711 від 13 червня 1991 року, побудовано до 1992 року, а отже, відповідно до «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, не належить до самочинного будівництва та не підлягає прийняттю в експлуатацію, право власності на житловий будинок не зареєстровано. Згідно Адресного реєстру м.Ізмаїла об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з надвірними спорудами має самостійний адресний номер: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.01.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 згідно зі ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 0,1000 га за вищезазначеною адресою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишала.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_2 є чоловік ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 11.07.1959 року.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи те, що частка померлої в праві спільної сумісної власності не визначена, в зв`язку з чим нотаріус не має можливості видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначений житловий будинок.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (, 68600, Одеська область, м.Ізмаїл, просп.Суворова, 62) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:020:0051 (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 076718, зареєстрований 22.01.2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1972).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2019 року.

Суддя: В.М.Швець