КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/2440/2019 Головуючий в 1 інстанції - Бондаренко О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року про передачу за підсудністю на розгляд іншому суду справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа: ОСОБА_2, про захист прав споживача шляхом стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа: ОСОБА_2, про захист прав споживача шляхом стягнення страхового відшкодування.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що на спірні правовідносини не поширюється норми Закону України «Про захист прав споживачів», а тому позов підлягає пред'явленню до суду за місцем знаходження відповідача.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати, як постановлену з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Скаржник наполягає на тому, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», з огляду на що, в силу положень ст. 28 ЦПК України позивач мав право звернутися з цим позовом до суду за власним зареєстрованим місцем проживання.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

За загальним правилом територіальної підсудності, встановленим ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Між тим, згідно ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Звертаючись з даним позовом до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, позивач виходив з того, що на правовідносини, які виникають з договорів страхування, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись указаною нормою права та вважаючи, що спірні правовідносини не регулюються указаним вище Законом, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, передав справу за підсудністю на розгляд Святошинському районному суду м. Києва, тобто до суду за місцем знаходження відповідача.

Зокрема, з матеріалів справи слідує, що між сторонами склалися правовідносини добровільного майнового страхування.

Між тим, в постанові від 18 жовтня 2018 року по справі №355/1411/16-ц Верховний Суд дійшов висновку про те, що відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування. Зазначений Закон може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад, права на інформацію при ненаданні для ознайомлення правил страхування тощо.

Зі змісту позовної заяви не вбачається, що позивач прямо вказує на порушення зазначених вище норм.

Таким чином, враховуючи, що на спірні правовідносини в даному випадку не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а застосуванню підлягає спеціальний Закон України «Про страхування», слід дійти висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.7, 369, 374, 375 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: