КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 760/8361/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Клочко І.В.

22 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просила встановити факт, що заявниця та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з червня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, ухвалу без змін. Зазначив, що ОСОБА_2 має право заперечувати проти будь-яких аргументів заявниці в позовному провадженні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просила останню задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2264/2019
Головне територіальне управління юстиції у м. Києві свого представника в судове засідання не направило, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності заінтересованої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви ОСОБА_5 вбачається, що остання не визнає спільного проживання заявниці ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 з червня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, тому наявний спір про право на майно, після смерті ОСОБА_3, яке може бути вирішено в порядку позовного провадження.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 3 передбачено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Встановлено, що 11 вересня 2018 року ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. Свою заяву мотивує тим, що не погоджується, що ОСОБА_1 проживала однією сім'єю з її померлим батьком ОСОБА_3 в момент придбання останнім квартири АДРЕСА_1 та вважає, що майнові права заявниці на вказану квартиру можуть бути належним чином захищені лише в позовному провадженні.

Враховуючи наведене та те, що при розгляді справи судом першої інстанції було встановлено наявність спору про право (спір щодо спадкового майна та невизнання факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу заінтересованою особою), колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про залишення вищезгаданої заяви без розгляду правильними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25.01.2019.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

Н.В.Поліщук