АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/224/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 304090000 Здоровило В.А. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 05 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Здоровила В.А., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовну заяву мотивував тим, що 02 жовтня 2006 року ОСОБА_5 отримала в банку кредит в розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір. Позивач свої умови виконав та надав кредит. Відповідач свої зобов'язання не виконала, внаслідок чого станом на 19 серпня 2018 року має заборгованість 25 539 грн. 83 коп., з яких 17 318 грн. 07 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом, 9 267 грн. 67 коп. нарахована пеня, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 1 192 грн. 37 коп. штраф (процентна складова).

За наведеними обставинами банк просив стягнути із ОСОБА_5 вказану заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 05 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, як постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, неповним та не всебічним дослідженням всіх обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, а по справі постановити нове рішення яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що банк свої зобов'язання за договором перед відповідачем виконав, а саме надав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на карту. У свою чергу відповідачка умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів не виконує, що підтверджується розрахунком. Також судом не надано належної оцінки щодо часткового виконання відповідачем обов'язку по сплаті кредитної заборгованості, прийняття його умов до виконання та відсутність звернення відповідача до банку щодо невірних нарахувань за кредитом . Судом не було досліджено належним чином розрахунок про заборгованість та помилково дійшов висновку про повне виконання відповідачем зобов'язань за договором.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і дотримання норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Проте таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що доведено факт укладення договору приєднання між сторонами по справі.

Проте такі висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди ( ст. 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі ( частина перша статті 1055 ЦК України).

Звертаючись до суду із позовом банк зазначав, що на підставі заяви від 02 жовтня 2006 року, яка підписана ОСОБА_5, згідно якої отримала кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

На підтвердження позовних вимог АТ АБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву, яка є додатком договором на підвищення ліміту від 29 вересня 2007 року, яка підписана сторонами, розрахунок заборгованості із 12 жовтня 2006 року по 19 серпня 2018 року, витяг Умов та Правил надання банківських послуг, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду.

Як вбачається із анкети-заява, вона є додатковим договором на підвищення ліміту. В ній вказано, що ОСОБА_5 ознайомлена і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанк, а також його місцезнаходження.

Як доказ банком надано витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, в загальних положеннях яких вказано, що ПАТ КБ «ПриватБанк» діє на підставі ліцензії Національного банку України № 22 від 29 липня 2009 року, що підтверджує, що додані до справи Умови та Правила надання банківських послуг, почали діяти не раніше вказаної вище дати, хоча банк посилається про укладення договору про приєднання 02 жовтня 2006 року. Банк не надав жодного доказу того, що надані ним Умови та Правила надання банківських послуг дійсно являються складовою частиною укладеного між сторонами договору, враховуючи, що і надані Умови і Правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, тому їх не можна визнати належними та допустимими доказами у справі.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Письмові докази подаються в оригіналах або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження укладення договору про приєднання.

Але суд першої інстанції не звернув на це уваги і постановив рішення необґрунтованих відповідними доказами.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає до скасування із постановлення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову по інших підставах, ніж тих, що вказані в рішенні суду.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 05 листопада 2018 року скасувати.

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: