Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Сокур О. В.,

позивача Кривов»яз О.М.,

відповідача Кривов»яз І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

19 листопада 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини.

З відповідачем по даній справі вона перебувала у зареєстрованому любі з 13 листопада 1999 року. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2012 року їх шлюб був розірваний.

Від спільного проживання у них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідача стягувалися аліменти на її користь на утримання сина до його повноліття.

Після закінчення школи їх син продовжує навчатися і є студентом 1 курсу ОСОБА_3 національного аграрного університету екологічного факультету. Форма навчання денна. Навчається син за контрактом. Термін навчання з 01.09.2018 року по 01.07.2022 року.

Оскільки син не має самостійного заробітку, то знаходиться на її утриманні. Батько не надає їй матеріальної допомоги.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1|4 частини всіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення сином 23 річного віку ( а. с.2 ).

Ухвалою судді від 20 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 15-16 ).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково. Пояснив, що він сплачував аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу ). Зараз, сину ОСОБА_5 виповнилося 18 років у 2018 році. Він продовжує сплачувати аліменти на іншого сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Не заперечує, що дійсно це є його діти, які проживають разом з позивачкою, він як батько повинен сплачувати аліменти, але вважає, що дані вимоги позивачки значно завищенні, тому у разі їх задоволення з нього буде відраховуватися з заробітної плати значна сума.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у звязку з продовженням навчання, підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі та від даного шлюбу у останніх народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Білоцерківського міськраонного суду Київської області від 26 листопада 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, залишено за позивачем шлюбне прізвище ОСОБА_2. Рішення набрало законної сили 06.12.2012 року.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 продовжує навчання та є студентом і потребує допомоги. Останній знаходиться на її утримання, а батько не надає матеріальної допомоги.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

З довідки за вих. № 4904 від 02.11.2018 року, яка видана ОСОБА_4 ОСОБА_3 національним аграрним університетом вбачається, що останній дійсно є студентом 1 курсу екологічного факультету за напрямком підготовки «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування». Навчається на денному відділенні екологічного факультету ОСОБА_3 НАУ IV рівня акредитації за контрактом. Термін навчання з 01.09.2018 року по 01.07.2022 року.

Встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_1, що не спростовано в судовому засіданні відповідачем.

Крім того, з довідки про місце проживання та склад сімї, виданої Управлінням адміністративних послуг ОСОБА_3 міської ради за вих. № 7269 від 19.11.2018 року, яка видана ОСОБА_1 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано та проживають 4 члена сімї, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову.

Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 цей випадок прописаний детальніше. Суд зазначив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає при обовязковій сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але менше 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у звязку із цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, ВСУ акцентував увагу на тому, що аліменти можуть утримуватися незалежно від форми навчання (денна чи заочна).

Верховний Суд розяснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнав вимоги позивача частково, не заперечував сплачувати аліменти, але в меншій частині ніж просить позивачки.

Крім того, підтвердив, що дійсно його син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 сплачував аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу), що не спростовано сторонами та підтверджується довідкою від 11.01.2019року за вих. № 14, виданої ПрАТ «ОСОБА_3 книжкова фабрика» ОСОБА_2.

Встановлено, що 30 листопада 2018 року ОСОБА_4 виповнилося вісімнадцять років.

Отже, на сьогодні, відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 5 цієї статті ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та батька, матеріальне становище платника аліментів, ту обставину, що відповідач визнав частково позовні вимоги, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягають стягненню аліменти на користь позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року, і до закінчення навчання, але не пізніш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 гривень ( сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок ).

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 191, ст.ст. 198-200 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 82, 206, 133, 141, 247, 265, 273, 265, 280-289, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року, і до закінчення навчання, але не пізніш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 768,40 гривень ( сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.15.5 Прикінцевих положень ЦПК, або безпосередньо до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: 09100, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм 00251023,орган видачі 3210 від 22.12.2016 року );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса проживання: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Луки Долинського, буд. 3, в. 89 ).

Повне судове рішення складено 25 січня 2019 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_9