Справа № 487/8085/18
Провадження № 2/487/786/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Гречаної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

30.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1480 грн. та додаткові витрати, повязані з придбанням ліків для дитини у розмірі 1504,45 грн.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 26 березня 2016 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На час звернення позивача до суду сторони однією сімєю не проживають, відповідач не підтримує з позивачем шлюбних відносин, покинув сімю та припинив надавати матеріальну допомогу. Дитина сторін проживає із позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач участі у вихованні, лікування та фінансовому забезпеченні дитини участі не приймає. Дитина сторін має генетичні захворювання, що вимагає додаткових витрат на лікування та окремі продукти харчування. Позивач не має можливості працювати, оскільки доглядає за дитиною, отримує допомогу від держави до досягнення дитиною трьох років, це єдиний дохід позивача, на який вона утримує дитину. Проте цих коштів позивачу е вистачає. Дитина потребує медикаментозного лікування, призначена безлактозна дієта. Загальна вартість ліків, які були призначені лікарем становить 1504,45 грн., вартість аналізів складає 1480 грн. Відповідач працює, інших утриманців немає, є працездатним, стан його здоровя дозволяє працювати та утримувати дружину. Відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини не приймає. Посилаючись на викладене позивач просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач до судового засідання не зявилася, суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу, проти позову не заперечував, зазначив, що згоден виплачувати 2000 грн.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 березня 2016 року сторони уклади шлюб.

Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою форми №3 від 22.11.2018 року, затвердженого печаткою ЖКП «Бриз».

Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки дитина має генетичне захворювання, що вимагає додаткових витрат на лікування та окремі продукти харчування. Відповідач добровільно такої допомоги не надає.

За змістом ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року № 6-20478св09.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування та на розвиток дитини. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

З наданої позивачем копії повідомлення головного лікаря комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» від 23.11.2018 року та витягу з постанови ЛКК №34/16 від 21.11.2018 року, вбачається, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має діагноз функціональне порушення сфінктера Одді. Функціональне порушення біліартного тракту. Дисбіоз кишечнику. Первинна лактозна непереносимість, рекомендована безлактозна дієта і медикаментозне лікування.

Згідно довідки №3924 від 02.11.2018 року Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту ПСЗН Миколаївської міської ради ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСВК Заводського району ДПСЗН ММР т отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860 грн. щомісячно.

Згідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

За положенням ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи.

Визначаючи розмір додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач працює, згідно наданої суду заяви позов визнав, згоден виплатити 2000 грн., проте позивачем не надано доказів на підтвердження понесених нею витрат на лікування дитини у розмірі 1504,45 грн. та на здачу аналізів дитини у розмірі 1480 грн., тому виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що дитина хворіє, а тому потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат понесених позивачем на лікування дитини є такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000 грн.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір в сумі 768,40 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 75, 77, 79, 80, 84, 180-182, 185 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 137, 141, 263, 265, 278-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 суму додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не відомий.

Суддя В.О. Гаврасієнко