ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/2156/18

провадження № 22-ц/4809/154/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Кіселика С.А.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 вересня 2018року у складі судді Панфілової А.В.

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № KGH3R000640402 від 27.04.2005 у розмірі 35599,86 грн., з яких:

- 18911,04 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 16688,82 грн. - заборгованість за пенею.

Позовна заява мотивована тим, що 27.04.2005 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір № KGH3R000640402 про отримання кредиту у розмірі 4435 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач станом на 22.02.2018 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 35599, 86 грн., яка складається з: заборгованість по відсоткам - 18911,04 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16688,82 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 вересня 2018року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - 18911,04 грн. заборгованості за відсотками за кредитним договором та 935,99 грн. судового збору.

В іншій частині вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості.

Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені та ухвалити в цій частині нове рішення, стягнувши заборгованість по пені в розмірі 16688,82 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що стало причиною порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Суд помилився, що на відповідача покладається подвійна цивільно-правова відповідальність.

В судовому засіданні апеляційного суду представник АТ КБ «ПриватБанк» Кирдан А.В. підтримав доводи апеляційної скарги, відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання.

Оскільки поштова кореспонденція з судовими повістками поверталася з відмітками «за закінченням терміну зберігання» про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Кропивницького апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору № КGH3R000640402 від 27.04.2005 року ( а.с.7 -8).

Згідно позовних вимог та довідки (а.с.2-4, 5- 6) заборгованість станом на 22.02.2018 становить 35599, 86 грн., яка складається з: заборгованість по відсоткам -18911,04 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16688,82 грн.

За приписами ст.ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 625,1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.

Матеріалами справи підтверджується, 27.04.2005 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання банківських послуг зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 22.02.2018 заборгованість становить 35599, 86 грн., яка складається з:

- заборгованість по відсоткам - 18911,04 грн.;

- заборгованість по пені - 16688,82 грн.;

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, з посиланням на ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність подвійної цивільно-правової відповідальності.

За невиконання відповідачем умов кредитного договору позивач просив стягнути лише пеню.

Стягнути з відповідача будь-яких інших штрафів за невиконання умов договору позивач не просив.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18.

Згідно п.1.1 укладеного між сторонами Кредитного договору, кредитні кошти надано на строк до 25.04.2008.

За таких обставин позивач має право пред'явити позовні вимоги до відповідача про стягнення відсотків лише до закінчення строку дії договору, тобто до 25.04.2008, а після спливу цієї дати права та інтереси позивача забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, а таких вимог банк не заявляв.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.5-6) станом на 25.04.2008 заборгованість за відсотками за користування кредитом становила 1852,71 грн. та по пені 506,34 грн.

За таких обставин на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 1852,71 грн. та 506,34 грн. пені.

Порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, відповідно п.4 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права суд апеляційної інстанції вийшов за межі апеляційної скарги та дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду в повному обсязі з ухваленням рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача1852 грн. 71 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 506 грн. 34 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до задоволених вимог позовної заяви та апеляційної скарги з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 292 грн. 05 коп. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 вересня 2018року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1852 грн. 71 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 506 грн. 34 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 292 грн. 05 коп. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24.01.2019.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді С.М. Єгорова

С.А. Кіселик