Провадження № 2/161/2684/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судових засідань - Шумиводі О.І.,

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом доОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що 17.07.2018 рокуу м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого сталась ДТП за участю автомобілів: BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та MERCSDES-Benz GLE 43 AMG, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 який був застрахований від ризику пошкодження в ДТП у ПрАТ «АСК «Інго Україна» за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту № 640559255.17 від 10.10.2017 року з франшизою - 0,00 грн.

Згідно калькуляції на ремонт СТО ПрАТ «Галичина-Авто» № КА-7780857 від 25.07.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля MERCSDES-Benz GLE 43 AMG, д.н.з НОМЕР_2 , складає 108419,80 грн. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 314 від 10.09.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 103979,58 грн. При цьому, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (оцінена шкода) складає 93257,70 грн.

14.09.2019 року позивач відшкодував власнику застрахованого автомобіля завдану шкоду у розмірі 108419,80 грн., шляхом оплати вартості ремонтних робіт даного автомобіля згідно виставленого рахунку) та набув право зворотної вимоги в порядку суброгації до особи, винної в завданні шкоди та її страховика у розмірі загальної суми сплачених грошових коштів.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 09.08.2018 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу обов`язкового страхування № АМ/1234017 з франшизою 1000,00 грн.

12.03.2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» із заявою про компенсацію суми страхової виплати у розмірі 92257,70 грн. (93257,70 грн. - оцінена матеріальна шкода згідно експертного висновку за мінусом 1000,00 грн. - франшиза), яка була компенсована позивачу.

Вказує, що оскільки полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АМ/1234017 від 29.08.2017 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було передбачено франшизу у розмірі 1000,00 грн., суми вимоги до останнього не могла перевищувати 92257,70 грн.

Враховуючи набуття позивачем права зворотної вимоги в межах фактично сплачених грошових коштів у розмірі 108419,80 грн., а також наявність ліміту майнової відповідальності страховика відповідача - ПрАТ «СК «Юнівес» у розмірі 92257,70 грн., позивач вважає, що решта (залишок) завданої шкоди у розмірі 16162,21 грн. підлягає стягненню з винуватця ДТП та володільця джерела підвищеної небезпеки на підставі положень ч. 2 ст. 1187 та ч. 1 ст. 1194 ЦК України.

За таких підстав вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану її працівником - ОСОБА_4 при виконанні службових обов`язків на підставі трудового договору.

Позивач просить суд стягнути в його користь з відповідача 16162,21 грн. за завдану майнову шкоду та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 20.09.2019 року залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову, з підстав, викладених у письмових поясненнях на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судове засідання не з`явився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника позивача та третьої особи за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.07.2018 року о 16.10, ОСОБА_2 у м. Луцьку на перехресті вул. Карпенка-Карого - Глушець, керуючи автомобілем BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 16.11 ПДР України, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю MERCSDES-Benz GLE 43 AMG д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 09.08.2018 року, яка набрала законної сили,ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 7).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ст. 1166 п. 1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

П. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.

Згідно калькуляції на ремонт СТО ПрАТ «Галичина-Авто» № КА-7780857 від 25.07.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля MERCSDES-Benz GLE 43 AMG, д.н.з НОМЕР_2 , складає 108419,80 грн. (а.с. 14).

Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 314 від 10.09.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 103979,58 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (оцінена шкода) складає 93257,70 грн. (а.с. 16-26).

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу обов`язкового страхування № АМ/1234017. Страхова сума за шкоду завдану майну становить 100000,00 грн. з франшизою 1000,00 грн. (а.с. 8).

Автомобіль марки MERCSDES-Benz GLE 43 AMG, д.н.з НОМЕР_2 , був застрахований від ризику пошкодження в ДТП у ПрАТ «АСК «Інго Україна» за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту № 640559255.17 від 10.10.2017 року з франшизою - 0,00 грн. (а.с. 9-12).

Згідно платіжного доручення № 7201 від 14.09.2018 року ПрАТ «АСК «Інго Україна» сплатило Галичина-Авто ВАТ 108419,80 грн. за ремонт автомобіля MERCSDES-Benz GLE 43 AMG, д.н.з НОМЕР_2 (а.с. 28).

12.03.2019 року на підставі висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 314 від 10.09.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» із заявою про компенсацію суми страхової виплати у розмірі 92257,70 грн. (а.с. 29).

Сума в розмірі 92257,70 грн. була виплачена ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» позивачу.

Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, мав право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

З огляду на викладене, обґрунтованими є доводи відповідача, що відповідний обов`язок покладений на страховика у межах суми страхового відшкодування.

Як встановлено судом, при зверненні позивачем до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було надано висновок експерта, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (оцінена шкода) 93257,70 грн. за мінусом 1000,00 грн. франшизи складає суму в розмірі 92257,79 грн., про відшкодування якої позивач і звернувся до страховика відповідача та яка була відшкодована останньому.

Враховуючи, що позивач не звертався до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з вимогою про повернення коштів в розмірі, визначеному згідно калькуляції від 25.07.2018 року та сплачених ним згідно платіжного доручення № 7201 від 14.09.2018 року, на підставі яких він обґрунтовує свої позовні вимоги, тому суд вважає заявлений ПрАТ «АСК «Інго Україна» позов до відповідача передчасним. Доказів звернення позивача до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про компенсацію суми страхової виплати в розмірі 108419,80 грн. та відмови останньої у виплаті даної суми суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі ст.ст. 993, 1166,1172, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 82, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, с у д, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк