РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року

м. Рівне

Справа № 572/1634/18

Провадження № 22-ц/4815/143/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Гордійчук С.О., Хилевича С.В., секретар судового засідання - Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Релігійна громада Церкви Християн Віри Євангельської

П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської

області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Релігійної громади Церкви Християн Віри Євангельської П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської області на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2018 року (постановлену в складі судді Ведяніної Т.О.) у справі за позовом ОСОБА_3 до Релігійної громади Церкви Християн Віри Євангельської П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської області (в даний час Релігійна організація "Релігійна громада Церкви Християн Віри Євангельської с. Висове Сарненського району") про визнання недійсним рішення про виключення (вилучення) з членів церкви та поновлення в членстві релігійної громади, -

в с т а н о в и в :

На розгляді у Сарненському районному суді Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до Релігійної громади Церкви Християн Віри Євангельської П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської області про визнання недійсним рішення про виключення (вилучення) з членів церкви та поновлення в членстві релігійної громади.

05 жовтня 2018 року Релігійною громадою Церкви Християн Віри Євангельської П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської області, в особі пресвітера, подано клопотання про закриття провадження у справі, покликаючись на ту обставину, що зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказує, що 22 квітня 2014 року позивач був прийнятий в члени Церкви ХВЄП с. Висове.

09 березня 2018 року на засіданні Церковної ради Церкви ХВЄП с. Висове позивача було виключено із членів церкви за вчинення насильства в сім'ї, небажання поважати служителів церкви та підкорятися церковній дисципліні.

Рішення про виключення з членів церкви позивачем було оскаржено до Релігійної організації "Рівненське обласне об'єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської". За дорученням голови об'єднання розгляд звернення проведено членом Пресвітерської ради управління ОСОБА_6 15.04.2018 р. на загальних зборах Церкви ХВЄП с. Висове в присутності 91 члена церкви, якими залишено без змін рішення Церковної ради.

Це повністю узгоджується з п. 8.12 Статуту Релігійної організації "Рівненське обласне об'єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської", в якому прописано, що члени Пресвітерської ради управління допомагають Помісним церквам у розв'язанні складних питань внутрішньо-церковного життя, можуть бути обрані головуючими на членських зібрання Помісних церков.

З Статуту вбачається, що РГ ЦХВЄП с. Висове є недержавною організацію, яка складається з одновірців, які добровільно об'єдналися для сповідування обраного релігійного віровчення. Члени релігійної громади самі організували свою церкву, визначили свою структуру, прийняли положення про дисципліну та канонічні принципи в церкві, визнання і виконання яких вимагається від кожного члена церкви.

Статутом не передбачено судового порядку вирішення спорів щодо членства у РГ ЦХВЄП с. Висове. Позивач має право оскаржити рішення місцевої релігійної громади про його виключення тільки до вищестоящих органів - Релігійної організації "Рівненське обласне об'єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської", аж до Української Церкви Християн Віри Євангельської.

Відновлення порушеного права позивача, а саме поновлення його у членах Церкви ХВЄП с. Висове, а отже в подальшому безперешкодна його участь у богослужіннях даної релігійної громади, можливе лише в позасудовому порядку шляхом повторного його прийняття в члени церкви загальними членськими зборами громади.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення про виключення з членів церкви та поновлення його членства у релігійній громаді є втручанням держави у внутрішнє самоуправління і діяльність релігійної громади - Церкви ХВЄП с. Висове, що заборонено законом.

Позивачем обрано спосіб захисту, не передбачений законом, оскільки його участь у релігійній громаді є прерогативою цієї громади та не може вирішуватися у судовому порядку.

Тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд повинен закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Релігійної громади Церкви Християн Віри Євангельської П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської області про закриття провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що спір виник з приводу реалізації позивачем особистих немайнових прав, а тому він відноситься до спорів, що виникли з цивільних правовідносин та належить до цивільної юрисдикції.

29 листопада 2018 року Релігійною громадою Церкви Християн Віри Євангельської П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської області, в особі пресвітера, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подано апеляційну скаргу на ухвалу суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем обрано спосіб судового захисту, не передбачений ст.ст. 15, 16, 19 ЦК України, оскільки держава не має права втручатися в діяльність релігійної громади, формувати її світогляд та визначати хто повинен бути її членом.

Одним із головних принципів, закріплених у прецедент ній практиці ЄСПЛ є забезпечення незалежності та автономності релігійних організацій.

Держава зобов'язана поважати незалежність та автономність релігійних організацій, що включає в себе можливість самим вирішувати питання власного керівництва та процедури призначення священнослужителів, структури громади та її органів управління, вирішення дисциплінарних питань і функціонування церковних судів, внутрішніх настанов та сутнісного змісту своїх релігійних доктрин і переконань, а також самостійно визначати свою назву та релігійні символи.

Рішення Церковної ради РГ ЦХВЄП с. Висове від 09.03.2018 року про виключення ОСОБА_3 із членів церкви за порушення норм християнської поведінки повністю узгоджується з п. 8.12 Статуту Релігійної організації "Рівненське обласне об'єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської" та залишено без змін Загальними зборами РГ ЦХВЄП.

Статутом церкви не передбачено судового порядку вирішення спорів щодо членства у РГ ЦХВЄП с. Висове.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача пресвітер ОСОБА_7 та двокат ОСОБА_8 заявили про зміну найменування юридичної особи з Релігійної громади Церкви Християн Віри Євангельської П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської області на Релігійна організація "Релігійна громада Церкви Християн Віри Євангельської с. Висове Сарненського району".

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У розумінні частини першої статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним рішення від 09 березня 2018 року про вилучення (виключення) його з членів релігійної громади Християн Віри Євангельської П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської області, покликався на те, що вказане рішення було прийнятне з порушенням положень Статуту громади.

Отже, ОСОБА_3 оспорює відповідність рішення про вилучення його з членів релігійної громади вимогам встановленим у Статуті цієї громади, а також дотримання процедури припинення членства, оскільки вказаним рішенням порушено його права.

Як правильно встановлено місцевим судом, вказаний спір відноситься до спорів, що виникли з цивільних правовідносин та підлягає до судового розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачем обрано спосіб судового захисту, не передбачений ст.ст. 15, 16, 19 ЦК України, так як держава зобов'язана поважати незалежність та автономність релігійних організацій, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Одним із засобів користування правом сповідувати певну релігію, є можливість забезпечити судовий захист громади та її членів. Стаття 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має розглядатися не тільки у світлі статті 11, а також у світлі статті 6 (Metropolitan Churh of Bessarabia and Others v. Moldova, no. 45701/99, paragraph 118, ECHR 2001-XII).

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Апеляційний суд Рівненської області, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Релігійної громади Церкви Християн Віри Євангельської П'ятидесятників с. Висове Сарненського району Рівненської області (в даний час Релігійна організація "Релігійна громада Церкви Християн Віри Євангельської с. Висове Сарненського району") залишити без задоволення, а ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 січня 2019 року.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич