Ухвала

Іменем України

06 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 456/4519/14-ц

провадження № 61-21127ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, у якій просив поновити строк звернення до суду зі скаргою та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 17 березня 2016 року про закінчення виконавчого провадження. Посилається на поважність причин пропуску такого строку, оскільки він, як стягувач у виконавчому провадженні, лише 02 січня 2019 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, а відтак вважає, що саме з цього часу розпочався відлік часу на подання скарги

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2019 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущений визначений статтею 449 ЦПК України строк звернення до суду із скаргою без поважних на те причин.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2019 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2019 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, оскільки вона постановлена з додержанням вимог закону.

23 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також ОСОБА_1 просив поновити строк на касаційне оскарження оскаржуваного ним судового рішення з підстав отримання копії судового рішення 24 жовтня 2019 року.

Згідно відомостей з сайту Укрпошта поштове відправлення № 128 отримано ним кореспонденції 24 жовтня 2019 року.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що вказані заявником обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Подана касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, не звернули уваги на те, що він мав можливість подати до суду скаргу тільки після набрання законної сили ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року про закриття провадження у справі № 813/3138/18 за його позовом до Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови від 17 березня 2016 року.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України). У пункті а) частини першої, частині другій статті 449 ЦПК України зазначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно зі статтею 127 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, залишаючи скаргу ОСОБА_1 без задоволення, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що скаржник ОСОБА_3 набув право на звернення до суду зі скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження після 01 жовтня 2018 року, коли був замінений як стягувач у виконавчому провадженні, разом із тим зважаючи на відсутність в матеріалах справи розписки про отримання судового рішення, такий строк слід рахувати не пізніше 05 грудня 2018 року, коли скаржник звернувся з заявою про надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження до Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, оскільки скаржником до такої заяви долучено копію ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області 01 жовтня 2018 року, на якій останнім власноручно проставлено дату 05 грудня 2018 року.

Верховий Суд погоджується з висновками судів про те, що ОСОБА_1 не навів поважних причин, що перешкоджали йому подати скаргу на постанову державного виконавця ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 17 березня 2016 року.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи, які містяться у касаційній скарзі, про те, що строк на звернення до суду зі скаргою пропустив з поважних причин, оскільки ознайомився з матеріалами виконавчого провадження лише 02 січня 2019 року».

Доводи заявника про те, що він не мав процесуального права до набрання чинності ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року про закриття провадження у справі № 813/3138/18 звертатися до суду зі скаргою є помилковими, оскількиприписи процесуального законодавства встановлюють обов'язок осіб, що звертаються до суду повідомляти про відсутність іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав і не передбачають заборону на подання скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко