532/1709/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2019 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І. І.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача, адвокат Коломієць Є. Є.,

відповідач: Бутенківська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області,

представник відповідача Бабчук В. В.,

секретар судового засідання - Логвиненко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із даним позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, однак оскільки ОСОБА_1 не має змоги оформити спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , то позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що з 2010 року та по день смерті ОСОБА_2 він проживав із спадкодавцем однією сім`єю, та мали спільне господарство. Оскільки заявник проживав із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, то має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги за законом.

В зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт проживання спадкоємця та спадкодавця однією сім`єю, ОСОБА_1 прохає суд встановити факт, що він проживав із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

27 серпня 2019 року представник відповідача, Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими. ОСОБА_2 до дня своєї смерті проживав одиноко, отримував допомогу у відділі соціального захисту населення та отримував допомогу соціального працівника. В зв`язку з цим прохав відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24 липня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд по суті.

Позивач, ОСОБА_1 та його представник, адвокат Коломієць Є. Є, в судовому засіданні підтримали позов та прохали його задовольнити.

Представник відповідача, Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, Бабчук В. В., в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та підтримав заперечення, викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно.

На момент смерті, ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, звернувся ОСОБА_1 (а.с.69).

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 (а.с.35-42).

Таким чином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був сусідом ОСОБА_1 .

Згідно даних Кобеляцького районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) ОСОБА_2 з 07.11.2013 року по 13.09.2017 року на платній основі отримував послугу догляду вдома (а.с.67).

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили суду, що на платній основі здійснювали догляд за ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 пояснила, що здійснювала догляд за ОСОБА_2 до моменту його смерті два рази на тиждень. Обслуговування полягало у тому, що вона готувала їжу, прала одяг, прибирала дім та територію біля будинку. Коли приходила до ОСОБА_2 , останній завжди був вдома. Останнім часом ОСОБА_2 мав тяжкий стан здоров`я, іноді допомагала доглядати за ОСОБА_2 його сусідка ОСОБА_5 . Помер ОСОБА_2 у себе вдома. Організацію поховання та оплату послуг здійснювала ОСОБА_4 . Сім`я ОСОБА_1 частково допомогла здійснити поховання.

Крім цього судом встановлено, що ОСОБА_2 у 2015 року звертався до відділу Управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької РДА із заявою про призначення йому житлової субсидії за адресою АДРЕСА_1 та надавав довідку про склад сім`ї, згідно якої вбачається, що за вказаною адресою він проживав один (а.с.74-75).

ОСОБА_1 у 2015 році звертався до відділу Управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької РДА із заявою про призначення йому житлової субсидії за адресою АДРЕСА_1 та надавав відомості про фактично проживаючих у будинку, згідно яких вбачається, що крім нього, за зазначеною адресою проживала його дружина, ОСОБА_5 та донька, ОСОБА_6 . Крім цього в будинку зареєстрована друга дочка, ОСОБА_7 (а.с.79-80).

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суду пояснили, що їх сім`я була в дружніх відносинах із сім`єю ОСОБА_2 . Коли ОСОБА_2 залишився проживати сам, то вони фактично стали однією сім`єю. Останні 5-6 років до смерті, ОСОБА_2 майже постійно проживав у ОСОБА_1 , іноді залишався ночувати, часто харчувався. Свята проводили спільно. Спільно їздили придбавати продукти харчування, але за окремий бюджет.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він є другом дитинства ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_9 приходив до ОСОБА_1 , то бачив у нього у ОСОБА_2 , вважав зазначених осіб близькими родичами, оскільки ОСОБА_2 майже завжди був вдома у ОСОБА_1 , допомагав йому по господарству, відпочивав у нього та харчувався.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду пояснили, що вони є сусідами сім`ї ОСОБА_1 . Бачили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тісно спілкувались останні 12-13 років: неодноразово разом обідали, спільно робили забор. Сприймали даних осіб як родичів. ОСОБА_1 фактично доглядав ОСОБА_2 , однак щоб він ночував у ОСОБА_1 вдома не бачили та особистих речей ОСОБА_2 не бачили.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що проживає в с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області з 2014 року. Неодноразово бачила ОСОБА_2 і будинку ОСОБА_1 , в тому числі і у вечірній час, де він вживав їжу, набирав воду, однак особистих речей в будинку не бачила.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили суду, що проживають в с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області та є сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Неодноразово були вдома у ОСОБА_2 ОСОБА_13 був приблизно 3 роки тому та допомагав останньому на його прохання. Бачили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ходили один до одного в гості, оскільки мають в`їзд до господарств та допомогали по господарству: спільно садили огороди, заготовляли сіно. Дружина ОСОБА_1 прала речі ОСОБА_2 . Такі тісні відносини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали останні 2-3 роки до дня смерті ОСОБА_2 . Коли ОСОБА_2 хворів, то ОСОБА_1 тимчасово забирав його до себе.

Суд не бере до уваги надані облікові картки об`єктів по господарського обліку, оскільки встановлені судом фактичні обставини справи підтверджуються іншими наданими суду доказами, а достовірність даних, які містяться в наданих документах викликають сумнів щодо їх достовірності.

Стаття 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Отже, аналіз наведених правових положень дає підстави для висновку, що необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем, і визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж з 13 вересня 2012 року по день смерті спадкодавця 13 вересня 2017 року.

Проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів факту постійного проживання не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини із ОСОБА_15 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали добросусідські відносини, допомагали один одному по господарству, однак останній постійно і до дня своєї смерті проживав у своєму будинку, користувався допомогою держави (отримував субсидію за місцем проживання та допомогу соціального працівника). Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_2 не мав спільного бюджету із ОСОБА_1 пенсію отримував на картковий рахунок, за отримані кошти оплачував допомогу соціального працівника та придбавав продукти харчування і ліки. Після смерті ОСОБА_2 поховання здійснив соціальний працівник.

Таким чином, відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не носили характеру сімейних, а проявлялися у відвідуваннях, спілкуванні та не були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.

Враховуючи вище викладене, у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю слід відмовити.

Позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від першої позовної вимоги, у задоволенні якої відмовлено.

Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Суддя