РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20536/18

пр. № 2/759/2900/19

26 листопада 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О. при секретарі Слепець Є.С. за участі представника позивача Вах М.Є. представника відповідача та третьої особи Руденка А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_2 , третя особа: Обслуговуючий кооператив "Товариство співвласників "Біличі" про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» про скасування наказу про розмір внесків на відшкодування витрат по охороні та експлуатації гаражних боків та визнання недійсною планової калькуляції утримання машиномісця. ВСТАНОВИВ: Позивач в ПрАТ «Партнер» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Обслуговуючий кооператив "Товариство співвласників "Біличі" про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за Договору № 741 на експлуатацію та обслуговування від 15.12.2005 року за період з 01.01.2017 року по 11.12.2018 року у розмірі 29 040 (двадцять дев"ять тисяч сорок) грн.; пеню за період з 11.01.2018 року по 11.12.2018 року у розмірі 5 000 (п"ять тисяч) грн.; суму інфляційних втрат за період з січня 2017 року по січень 2018 року у розмірі 3 113 (три тисячі сто тринадцять) грн. 08 коп.; 3% річних за період з 01.01.2017 року по 11.12.2018 року у розмірі 871 (вісімсот сімдесят одна) грн. 20 коп., обгрунтовуючи вимоги тим, що позивач згідно вказаного договору надає відповідні послуги, тоді як відповідач відмовляється виконувати свої по ньому обов"язки в частині оплати отриманих ним послуг. В свою чергу ОСОБА_2 подав суду зустрічний позов до Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» про скасування наказу про розмір внесків на відшкодування витрат по охороні та експлуатації гаражних боків та визнання недійсною планової калькуляції утримання машиномісця, який згідно відповідної ухвали суду було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. В зустрічній позовній заяві позивач ОСОБА_2 зазначає, що ПрАТ СП Партнер» не має правових підстав для стягнення з нього заборгованості, оскільки ПрАТ СП «Партнер» не є балансоутримувачем майнового комплексу за адресою : АДРЕСА_1 . та його гаражного боксу зокрема. Таким чином чином позивач за зустрічним позовом вважає, що ПрАТ СП « Партнер» став виконавцем житлово-комунальних послуг та порушив ст. ст. 30, 31 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги», зокрема в частині встановлення та затвердження через КМР цін та тарифів на надані ними послуги згідно Договору № 741 на експлуатацію та обслуговування від 15.12.2005 року, їх вартового зростання та регулювання. Зазначено у зустрічному позові і те, що наказ про розмір внесків на відшкодування витрат по охороні та експлуатації гаражних боків та планова калькуляція утримання машиномісця є такими що не відповідають нормам закону, а тому підлягають скасуваню та визнаню недійсною калькуляція відповідно. Зокрема вказаний наказ прийнято раніше аніж складено калькуляцію, сама калькуляція не затверджена відповідним наказом, розмір вартості послуг у калькуляції перевищує розмір вартості послуг, що зазначений у наказі, у калькуляцію включено вартість витрат, які не погоджені п. 2.3 Договору № 741, калькуляція суперечить ст ст. 31, 32 « Про житлово-комунальні послуги», ПрАТ СП « Партнер» не виконано п. 1 "Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2002 року за № 869 "Про затвердження єдиного підходу до формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території", сама калькуляція скадена з порушеням п. 2 та 5 вказаного Порядку, ПрАТ СП « Партнер» порушено порядок формування тарифів на житлово-комунальні послуги, тощо. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, яка має зворотній статус по зустрічному свій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому, зустрічний позов не визнала, просила у його задоволені відмовити, посилаючись на його необгрунтованість та недоведеність. Представник відповідача, який також є представником третьої особи Обслуговуючий кооператив "Товариство співвласників "Біличі" та має зворотній статус по зустрічному позову свій зустрічний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому, первісний позов не визнав, просив у його задоволені відмовити, посилаючись на його необгрунтованість та недоведеність. Разом з зустрічним позовом представником ОСОБА_2 був поданий суду відзив на позовну заяву (т.1 а.с.133-158) заяву про зміну предмета зустрічного позову (т.2 а.с. 66-81). Вислухавши пояснення сторін, їх доводи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а за зустрічним позовом до відмови із наступних підстав. В судовому засіданні з"ясовано, що ПрАТ СП «Партнер» у відповідності до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м.Києва № 1041 від 29.07.1996 року «Про будівництво напівпідземних гаражів - автостоянок на 35,36,37 ділянках в 13-му мікрорайоні житлового масиву «Біличі» згідно інвестиційного підрядного договору № 4 від 31.08.1999 року укладеного між Головним управлінням капітального будівництва КМДА («Замовник») та ПрАТ СП «Партнер» ( Інвестор-підрядник) виконані роботи з будівництва напівпідземних гаражів в 13 мікрорайоні на житловому АДРЕСА_2. В 1998 р. Замовник відповідно до умов інвестиційного підрядного договору № 4 від 20.05.1997 р. передав на баланс інвестору - підряднику, а позивачу, напівпідземні гаражі на 24 машиномісць на дільниці АДРЕСА_3 . Рішенням Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 року земельна ділянка відведена СП «Партнер» для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілів по АДРЕСА_2 . Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації від 05.01.1998 року № 10 «Про введення в експлуатацію об`єктів житлового та комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва», затверджений акт державної приймальної комісії від 05.01.1998 року про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 24 машиномісць на дільниці АДРЕСА_4 та їх експлуатацію покладено на СП «Партнер». З прийняттям рішення Київської міської ради від 18.03.2004 року №125/1335 про відведення позивачу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілів по АДРЕСА_2 та розпоряження Ленінградської районної держадміністрації від 05.01.1998р № 10 про затвердження Акта державної комісії від 05.01.1998 р про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 24 машиномісць на АДРЕСА_2 , з покладенням їх експлуатації на СП «Партнер», а також присвоєння почтової адреси напівпідземним гаражам позивача по АДРЕСА_2 , власникам транспортних засобів, які приймали участь в фінансуванні будівництва були надані документи для оформлення права власності на передане в користування гаражне приміщення у напівпідземних гаражах СП «Партнер» та укладений з ними договір на експлуатацію та обслуговування, в тому числі з ОСОБА_2 договір № 741 від 15.12.2005 року на експлуатацію та обслуговування. Відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами договору № 741 від 15.12.2005 року на експлуатацію та обслуговування СП «Партнер» бере на себе обов`язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника в гаражі АДРЕСА_5 встановленого на земельній ділянці, відведеній СП «Партнер» по АДРЕСА_2 а автовласник, тобто відповідач за первісним позовом бере на себе зобов`язання вчасно вносити щомісячні внески за охорону та на експлуатаційні витрати відповідно до умов п.2.3 договору № 741 від 15.12.2005 року. Таким чином, кожна із сторін, уклавши вказаний вище договір № 741 від 15.12.2005 року, взяла на себе зобов`язання, а саме: позивач СП «Партнер» зберігати автомобіль, що належить Автовласнику - відповідачу ОСОБА_2 в гаражі АДРЕСА_5 з виконанням усіх необхідних умов передбачених в договорі, а відповідач оплатити його в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором. Відповідно до ст.6, ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу. Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зазначений вище договір, є письмовим правочином, який відповідає формі, що передбачена ст. ст. 207, 639 ЦК України. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні пояснювала, що ПрАТ СП» Партнер», як добросовісний землекористувач та балансоутримувач для обслуговування автостоянки та утримання її в належному стані вживає всі чинні вимоги, укладає договора з постачальниками електроенергії, здійснює пропускний і внутрішній режим, забезпечує цілодобову охорону об`єкта, сплачує всі податки згідно чинного законодавства. Ці витрати і підлягають відшкодуванню за рахунок автовласників. Згідно з ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 2.1 вище вказаного договору укладеного між сторонами передбачено, що власник зберігає автотранспортні засоби у відповідності до «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» затверджених Постановою КМУ від 22.01.1996 року № 115, дана автостоянка поділяється: « за терміном зберігання на : довготермінову - для постійного зберігання транспортних засобів громадян. За способом зберігання на: змішану - де поряд з місцями для відкритого зберігання, а також з навісами та /або гаражами, закріпленими за автостоянками, є гаражі чи навіси, що належать власникам транспортних засобів на правах приватної власності». Згідно ст. 319 ЦК України власник гаражного приміщення в напівпідземному гаражі при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник може вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, але вони не повинні суперечити інтересам інших суб`єктів приватного права. Права власника не є безмежними і мають реалізовуватися з врахуванням інтересів всіх власників гаражних приміщень у напівпідземному гаражі. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник гаражного приміщення АДРЕСА_5 обслуговування та експлуатацію якого здійснює ПрАТ СП «Партнер» повинен нести всі витрати пов`язані з утриманням належного йому майна розташованого на земельній ділянці ПрАТ СП «Партнер». До таких витрат належить: використана електроенергія, вивіз сміття, сплата податків за користування землею , податки на заробітну плату та ін. Відповідно до змісту ст. 955 ЦК України застосування загальних норм положень про зберігання окремих його видів спеціальне законодавство, яке регламентує окремі види зберігання має пріоритет перед загальними нормами про зберігання та надання послуг. Саме правила зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою КМУ від 22.01.1996 р. № 115, регламентують організацію та порядок надання послуг щодо зберігання транспортних засобів, які належать фізичним особам та юридичним особам, на автостоянках, що охороняються, незалежно від форм власності. Зберігання транспортних засобів здійснюється відповідно до ст. 977 ЦК України за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Керуючись п. 8 постанови КМУ від 22 січня 1996 р. № 115 «Про затвердження Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» на території автостоянки забороняється знаходитися стороннім особам. Згідно п. 12 постанови КМУ від 22 січня 1996 р. № 115 «Про затвердження Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» володільцеві транспортного засобу, прийнятого на довготермінове зберігання, видається перепустка. Згідно з пунктом 2.3 договору відповідач зобов`язаний вносити внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати на основі щомісячних, визначених ПрАТ СП «Партнер» розрахунків із врахуванням змін в нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, ростом цін на матеріали та ремонт, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони. Пунктами 3.1. та 3.2 договору передбачено, що відповідач вносить грошові внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати не пізніше 10 числа кожного місяця на основі розрахунку, що додається до договору, проте розмір внесків може змінюватись на умовах пункту 2.3 договору. Отже, на підставі укладеного між сторонами договору, ПрАТ СП «Партнер» охороняє об`єкт нерухомості (гаражний бокс), який на праві власності належить відповідачу і розташований на земельній ділянці, землекористувачем та балансоутримувачем якої є ПрАТ СП «Партнер». Узв"зку з чим, і відповідач має виконувати взяті на себе зобов"язання, зокрема в частині оплати отриманих від ПрАТ СП «Партнер» послуг, з огляду на, що вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню частково та стягненню на кристь ПрАТ СП «Партнер» заборгованості, пені та індексу інфляції за Договору № 741 на експлуатацію та обслуговування від 15.12.2005 року за період з 01.01.2017 року по 11.12.2018 року у розмірі 29 040 (двадцять дев"ять тисяч сорок) грн.; пеню за період з 11.01.2018 року по 11.12.2018 року у розмірі 5 000 (п"ять тисяч) грн.; суму інфляційних втрат за період з січня 2017 року по січень 2018 року у розмірі 3 113 (три тисячі сто тринадцять) грн. 08 коп.; 3% річних за період з 01.01.2017 року по 11.12.2018 року у розмірі 871 (вісімсот сімдесят одна) грн. 20 коп. Щодо стягнення з відповідача заборгованості по пені, то саме такі вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Позивач «Партнер» просить стягнути з відповідача 32 587 грн.75 коп., тоді як сама сума заборгованості за невиконаням договору складає 29 040 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відтак суд, керуючись наданим правом відповідно до вищезазначеної норми законодавства, зменшує розмір пені до 5 000 (п"ять тисяч) грн. Щодо зустрічних позовних вимог, слід вказати таке. Згідно ст. 8 Закону про бухгалтерський облік підприємство самостійно розробляє систему i форму внутрішньогосподарського (управлінського) обліку. Управлінський облік переважно полягає в обліку і контролі за витратами підприємства. Процес визначення (обчислення) собівартості конкретного об`єкта затрат називається калькулюванням. Об`єктом затрат (одиницею калькулювання) можуть бути, зокрема послуга, вид діяльності підприємства, власне клієнт, будь-який інший предмет чи сегмент діяльності, який потребує вимірювання затрат. Калькуляція - це не документ, калькуляція собівартості продукції та/або послуги - це розрахунок затрат підприємства, які у будь якому випадку є економічно обґрунтованими та підтверджені первинними бухгалтерськими документами. Відповідно до листа Міністерства фінансів України від 15.02.2013 р. № 31-08410-07/23-357/246, чітко сказано, що калькуляція собівартості продукції за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки нею фіксується господарська операція, розпорядження або дозвіл на її проведення. Тобто Мінфін вважає, що калькуляція собівартості продукції (послуги) не є первинним документом. Крім того, не є документом, який встановлений певним нормативним актом. Калькулювання собівартості та формування ціни послуг залежить від розрахунку підприємством понесених ним в майбутньому витрат. А собівартість послуги підтверджується первинними документами щодо здійснення витрат на таку послугу по кожній статті калькуляції окремо. «Розрахунок» собівартості затрат підприємства, визначених на підставі його первинних бухгалтерських документів не може бути визнаний судом недійсним, так як він є внутрішнім та не обов`язковим для складання документом. Щодо правових підстав для визнання калькуляції недійсною, оскільки та не відповідає вимогам ЗУ « Про житлово-комунальні послуги», слід вказати на їх необгрунтованість з огляду на те, що такі правовідносини не регулюються вказаним законом. Щодо посилань представника позивача за зустрічним позовом, який також є представником Обслуговуючого кооперативу "Товариство співвласників "Біличі" на створеня такого кооперативу, то слід вказати, що відповідно до наявних у справі доказів, СП «Партнер» має на балансі та здійснює експлуатацію напівпідземних гаражів на 24 машиномісця на земельній ділянці, переданій товариству у встановленому законом порядку для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів, до створення товариства співвласників. Доказів передачі на баланс ОК «ТОВ «Бiличi» комплексу напівпідземних гаражів та переоформлення земельної ділянки, землекористувачем якої є СП «Пapтнep» не проведена. Фактично послуги по охороні майна надає СП «Пapтнep». Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню частковоу визначеному вище обсязі, а за зустрічним необгрунтованими, а тому такими, що не підлягають до задоволення. Керуючись ст.ст.625, 26, 628, 638, 901, 903 ЦК України ст.ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_2 , третя особа: Обслуговуючий кооператив "Товариство співвласників "Біличі" про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , паспортні дані: НОМЕР_2 виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в м.Києві 12.11.1998) на користь Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» (03148, м.Київ, вул. Жмеринська, 1 а, р/р НОМЕР_3 , ) заборгованість за надані послуги згідно Договору № 741 на експлуатацію та обслуговування від 15.12.2005 року за період з 01.01.2017 року по 11.12.2018 року у розмірі 29 040 (двадцять дев"ять тисяч сорок) грн.; пеню за період з 11.01.2018 року по 11.12.2018 року у розмірі 5 000 (п"ять тисяч) грн.; суму інфляційних втрат за період з січня 2017 року по січень 2018 року у розмірі 3 113 (три тисячі сто тринадцять) грн. 08 коп.; 3% річних за період з 01.01.2017 року по 11.12.2018 року у розмірі 871 (вісімсот сімдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_2 , відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» про скасування наказу про розмір внесків на відшкодування витрат по охороні та експлуатації гаражних боків та визнання недійсною планової калькуляції утримання машиномісця, залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» судові витрати у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу. Повний текст рішення виготовлено 02.12.2019 року.

Суддя Коваль О.А.