Справа № 301/1379/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.,

при секретарі - Сатін Н.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , державного реєстратора Іршавської РДА Томич Віталія Ігоровича про усунення перешкод у користуванні своєю власністю, шляхом визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , державного реєстратора Іршавської РДА Томич В.І. про усунення перешкод у користуванні своєю власністю, шляхом визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та зобов`язання вчинення певних дій. Свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці розміром 0,25 га належить їй на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку від 01 жовтня 2018 року. Рішенням сесії Чорнопотіцької сільської Ради від 20 грудня 2018 року вказана земельна ділянка під житловим будинком та господарськими спорудами розміром 0,25 га кадастровий номер :07:001:0071 передана їй у власність, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У жовтні 2018 року її мати ОСОБА_4 звернулася на електронну адресу Управління ДАБІ у Закарпатській області з скаргою на те, що їхня сусідка ОСОБА_5 незаконно самовільно збудувала гараж на межі їх земельної ділянки, що порушує їхні права та наносить їм шкоду з проханням провести перевірку даного факту з виїздом на місце. Згідно листа від 26.10.2018 року, який було надіслано на їх адресу і стало відомо, що власником сусіднього будинку АДРЕСА_2 була саме ОСОБА_5 , на яку було складено акт, протокол та припис і яку було притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво. В цьому листі зазначалося, що будівництво гаража проводилося без права на забудову земельної ділянки та без відповідної документації.

12 лютого 2019 року управлінням ДАБІ у Закарпатській області була проведена позапланова перевірка виконання припису, згідно якої встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що повідомлено її матір ОСОБА_4 листом від 26.02.2019 року. В цьому листі також зазначалося, що в бюро технічної інвентаризації відсутні дані про реєстрацію технічної документації на будівлі за адресою АДРЕСА_2 .

На її звернення від 06 березня 2019 року до управління ДБАІ у Закарпатській області, вона отримала лист від 22 березня 2019 року, де в цьому листі зазначено, що перевірити виконання припису неможливо, так як особа померла, свідоцтво про право на спадщину видається через шість місяців. Самовільно збудованим гаражем користувалася раніше та користується в даний час відповідачка по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

В кінці березня 2019 року вона довідалася, що відповідачка по справі ОСОБА_3 невідомо на якій підставі зареєструвала житловий будинок АДРЕСА_2 за собою вже 28 лютого 2019 року. Згідно інформаційної довідки від 29 березня 2019 року самовільно збудований гараж належить саме відповідачці.

Вважає, що реєстрація права власності на нерухоме майно була проведена з грубим порушенням діючого законодавства та порушила її законні права. Даний гараж збудований на межі земельної ділянки, перешкоджає їй використовувати належним чином належну їй на праві власності земельну ділянку, затіняє її, дощові води стікають на її земельну ділянку. Тому просить усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 з надвірними спорудами та земельною ділянкою, яка призначена для будівництва й обслуговування житлового будинку та надвірних споруд шляхом визнання незаконним рішення державного реєстратора Іршавської районної державної адміністрації Томич Віталія Ігоровича про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за реєстраційним номером запису про право власності від 28 лютого 2019 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу ), індексний номер : 45829778 від 06.03.2019 08:43:54 та зобов`язавши ОСОБА_3 знести самочинно збудований гараж на межі земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з мотивів викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі та відмовити в задоволенні позовних вимог, як необгрунтованих, оскільки гараж побудований на належній їй земельній ділянці і не зачіпає земельної ділянки позивачки ОСОБА_1 ..

Відповідач Державний реєстратор Іршавської РДА Томич В.І. в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є матір`ю позивачки ОСОБА_1 і у вересні 2018 року вона побачила, що сусіди за адресою АДРЕСА_2 будують гараж на межі з їхньою земельною ділянкою. Оскільки сільський голова с. Чорний Потік не вирішив вказану проблему, тому вона звернулася до ДАБІ у Закарпатській області і працівниками ДАБІ було виявлено порушення з боку їх сусідів та притягнуто до адміністративної відповідальності. Самовільно збудований сусідами гараж наносить їм значну шкоду, оскільки перешкоджає їм використовувати належним чином свою земельну ділянку, затіняє її та дощові води стікають на неї.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці розміром 0,25 га належить позивачці ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку від 01 жовтня 2018 року (а.с.9), що стверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11). Рішенням сесії Чорнопотіцької сільської ради від 20 грудня 2018 року вказана земельна ділянка під житловим будинком та господарськими спорудами розміром 0,25 га кадастровий номер :07:001:0071 передана позивачці ОСОБА_1 у власність, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12).

У жовтні 2018 року мати позивачки ОСОБА_4 звернулася на електронну адресу Управління ДАБІ у Закарпатській області з скаргою на те, що їхня сусідка ОСОБА_5 незаконно самовільно збудувала гараж на межі земельної ділянки позивачки, що порушує її права та наносить їй шкоду з проханням провести перевірку даного факту з виїздом на місце.

Згідно листа від 26.10.2018 року, який було надіслано на адресу позивача, стало відомо, що власником сусіднього будинку АДРЕСА_2 була саме ОСОБА_5 , на яку було складено акт, протокол та припис і яку було притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво. В цьому листі зазначалося, що будівництво гаража проводилося без права на забудову земельної ділянки та без відповідної документації (а.с.16).

12 лютого 2019 року управлінням ДАБІ у Закарпатській області була проведена позапланова перевірка виконання припису, згідно якої встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що повідомлено матір позивачки ОСОБА_4 листом від 26.02.2019 року. В цьому листі також зазначалося, що в бюро технічної інвентаризації відсутні дані про реєстрацію технічної документації на будівлі за адресою АДРЕСА_2 .

На звернення позивачки від 06 березня 2019 року до управління ДБАІ у Закарпатській області, позивачка ОСОБА_1 на її адресу було напрвлено лист від 22 березня 2019 року, в якому зазначено, що перевірити виконання припису неможливо, так як особа померла, свідоцтво про право на спадщину видається через шість місяців (а.с. 17).

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як передбачено ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 91, 96, 103, 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснено в пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (ст.ст. 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Відповідно до п. 3.25* Державних будівельних норми України 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кадастрового плану земельної ділянки № :07:001:0071 позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 є сусідами між собою, та суміжними землекористувачами (а.с.13). Всупереч вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» надвірні господарсько-побутові будівлі та споруди, а саме гараж відповідачки ОСОБА_3 розміщений на межі з земельною ділянкою позивачки ОСОБА_1 , що є перешкодою у користуванні належною позивачці земельною ділянкою.

Посилання відповідачки ОСОБА_3 на протокол № 1 кімісії сільської ради про погодження меж земельної ділянки в АДРЕСА_2 без суміжного землекористувача, тобто, що під час будівництва гаража не були порушені норми чинного законодавства, спростовується протоколом про адміністративне правопорушення від 23.10.2018 року, з якого вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 розпочато будівництво гаража без права на забудову земельної ділянки і без будівельного паспорта та забудовника, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 96 КУпАП (а.с.44), приписом № 162-п/1007 від 23.10.2018 року, яким Управлінням ДАБІ у Закарпатській області поставлено вимогу про припинення виконання будівельних робіт (а.с.45), постановою № 149/1007 від 29.10.2018 року, якою ОСОБА_7 визнано винною за ч.1 ст. 96 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за розпочате будівництво гаража в АДРЕСА_2 без права на забудову земельної ділянки, без будівельного паспорта (а.с.46-47).

Згідно ч. 1 і 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

З вищенаведеного випливає, що розміщення гаража на межі з земельною ділянкою позивачки всупереч вимогам ДБН 360-92** «Державні будівельні норми. Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень» порушує права позивача на володіння та користування своєю земельною ділянкою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 152, 212 ЗК України, ч. 1, ч. 7 ст. 376 ЦК України, Державними будівельними нормами України «360-92**» суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 з надвірними спорудами та земельною ділянкою, яка призначена для будівництва й обслуговування житлового будинку та надвірних споруд шляхом визнання незаконним рішення державного реєстратора Іршавської районної державної адміністрації Томич Віталія Ігоровича про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за реєстраційним номером запису про право власності від 28 лютого 2019 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу ), індексний номер : 45829778 від 06.03.2019 08:43:54.

Зобов`язати ОСОБА_3 знести самочинно збудований гараж на межі земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складено 03 грудня 2019 року.

Суддя: І. А. Даруда