Справа № 570/864/19
Номер провадження 2/570/761/2019
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться вище зазначена цивільна справа. Одночасно з предявленням позову позивачкою подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- накласти арешт на автомобіль VOLKSWAGEN POINTER 2006 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1.

На обґрунтування цієї заяви позивачка зазначає, що їх спільним сумісним майном із відповідачем є автомобіль VOLKSWAGEN POINTER, 2006 року випуску, побутова техніка, меблі та інші побутові речі придбані за спільні кошти. 09 серпня 2016 року вищевказаний автомобіль VOLKSWAGEN POINTER, 2006 року випуску був зареєстрований на ім'я ОСОБА_4, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру МВС України. Однак, 19 березня 2019 року з Інтернет мережі позивачці стало відомо, що відповідач виставив оголошення про продаж вищевказаного автомобіля, який є спільним майном подружжя. Тому, враховуючи предмет заявленого позову існує необхідність у вжитті заходів забезпечення даного позову зокрема, шляхом накладення арешту на даний автомобіль.

Суд вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання обґрунтованості заяви позивача суд враховує, що між сторонами дійсно існує спір про поділ майна подружжя, яке позивачка вважає їх спільною сумісною власністю. Отже, існує звязок між заходами забезпечення позову, про вжиття яких просить позивачка та предметом заявленого цивільного позову.

У разі вчинення відповідачем, який наразі є власником автомобіля VOLKSWAGEN POINTER, 2006 року випуску, дій щодо відчуження даного майна, існує реальний ризик неможливості виконання рішення суду, прийнятого за наслідками розгляду даного цивільного позову.

У відповідності до роз'яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 р. (з відповідними змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має право брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Приписами ст. 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Приймаючи рішення щодо заяви про забезпечення позову суд бере до уваги, що обраний вид забезпечення не є співмірним обсягу заявлених вимог, а накладення арешту на майно може порушити інтереси відповідача як законного володільця/користувача автомобіля. При цьому, невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Відповідач може у будь-який час провести відчуження майна або розпорядитися ним у інший спосіб.

З огляду на наведене, суд вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти дії щодо розпорядження (відчуження, реєстрації, перереєстрації права власності чи будь-яким іншим способом переоформлення належного відповідачу майна автомобіля VOLKSWAGEN POINTER, 2006 року випуску).

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та частково задоволення заяви позивачки.

Керуючись ст. ст. 149, 150,151,157 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволити частково.

Вжити заходів забезпечення позову, а саме:

- заборонити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканець АДРЕСА_1) розпоряджатися автомобілем VOLKSWAGEN POINTER, 2006 року випуску, шляхом відчуження, перереєстрації автомобіля на іншу особу, укладення будь-яких цивільно-правових договорів, до прийняття рішення у справі;

- заборонити уповноваженим сервісним центрам здійснювати перереєстрацію автомобіля VOLKSWAGEN POINTER, 2006 року випуску, що належить ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканець АДРЕСА_1).

Ухвалу надіслати позивачці для подальшого звернення її до виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 15 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Красовський О.О.