Дата документу 18.01.2019
Справа № 2-2090/02
Провадження № 6/334/16/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

за участю боржника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

представника стягувача ОСОБА_4

державного виконавця Вербицької Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Вербицької Л.Г. про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2002 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 08.05.2002 року і до повноліття дитини.

До суду надійшла заява Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя про видачу дубліката виконавчого листа №2-2090. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що зазначений виконавчий лист 18.03.2009 було пред'явлено до виконання Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя, проте після чергової зміни державних виконавців на дільниці виконавче провадження головного державного виконавця Вербицької Л.Г. передано не було. Таким чином даний виконавчий лист було втрачено, що унеможливлює в подальшому проведення виконавчих дій.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року заяву державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Вербицької Л.Г. про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 21 серпня 2018 року у справі №2-2090/2002 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Державний виконавець Вербицька Л.Г. у судовому засіданні підтвердила факт відсутності виконавчого провадження за даним виконавчим листом.

Стягувач та її представник у судовому засіданні підтримали заяву про видачу дублікату, наголошуючи на тому, що вже відкрито виконавче провадження на підставі дублікату, виданого ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року.

Боржник та його представник заперечували проти задоволення заяви, вказуючи на закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши пояснення сторін та наявні в матеріалах справи докази в межах розгляду заяви, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2002 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 08.05.2002 року і до повноліття дитини.

На підставі вищевказаного рішення суду, Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист від 08 травня 2002 року за №2-2090 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 08.05.2002 року і до повноліття дитини.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 21 серпня 2018 року у справі №2-2090/2002 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до довідки про втрату оригіналу виконавчого листа, виданою Дніпровським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області 02.01.2018 року, виконавчий лист №2-2090 було втрачено після чергової зміни державних виконавців на дільниці.

Відповідно до відповіді Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 09.02.2018 року на запит адвоката ОСОБА_2 від 06.02.2018, 27.03.2009 року до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від Олександрійського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надійшов виконавчий лист № 2-2090 від 08.05.2002 року. 18.03.2009 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, станом на 18.03.2009 року заборгованість по аліментам складає 3 місяці та 18 днів. 27.03.2009 року державним виконавцем Кондратенко Є.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Проте у зв'язку зі звільненням державного виконавця Кондратенко Є.М. вищевказаний виконавчий лист не був переданий на виконання головному державному виконавцю Вербицькій Л.Г.

Згідно з п. 17.4 перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, втрати годувальника тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 08.05.2002 року і до повноліття дитини.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6, зареєстроване відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя, датою народження є ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання було 30 жовтня 2017 року включно. Стягувачем не було поставлено питання щодо поновлення пропущеного строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями ч. З ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-2090/02 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.05.2002 року і до повноліття дитини.

Дублікат виконавчого документа видається лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Проте в матеріалах справи міститься лише заява державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа. Жодного доказу направлення указаного виконавчого листа та постанови про відкриття та закінчення виконавчого провадження на адресу будь-кого з учасників виконавчого провадження в матеріалах справи немає.

Таким чином, суд не може розглядати справу лише за змістом зави державного виконавця поданої у березні 2018 року, не надавши жодного доказу, який би підтвердив викладене у заяві, у зв'язку з чим суд, враховуючи пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, відмовляє у задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 258-261, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Вербицької Л.Г. про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Повний текст виготовлений 18 січня 2019 року.

Суддя О.М. Гнатюк