Провадження №2/932/3890/19
У Х В А Л А

28 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради та ОСОБА_2 , треті особи - державний реєстратор відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Зубко В.Ю. та відділ у м. Дніпрі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, відновлення становища, що існувало до порушення права, -

В С ТА Н О В И В:

03 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Дніпровської міської ради, із вимогами про визнання незаконним рішення від 24 липня 2019 року за № 111/47 про передачу земельної ділянки у власність, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Копію ухвали від 04 вересня 2019 року отримано представником позивача - ОСОБА_3 нарочно у суді 19 листопада 2019 року.

27 листопада 2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 . Так, позивачем ОСОБА_1 пред`явлено до Дніпровської міської ради та ОСОБА_2 , третіми особами визначено - державний реєстратор відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Зубко В.Ю. та відділ у м. Дніпрі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про скасування рішення № 111/47 від 24 липня 2019 року «Про передачу земельної ділянки по пров АДРЕСА_1 ) у власність ОСОБА_2 , ІК № НОМЕР_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 , відновлення становища, що існувало до порушення права, шляхом відновлення записів, що існували до вчинення державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 .

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до вимог ч. 8 цієї статті, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Згідно із вимогами ст. 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Правовий стан нерухомості ґрунтується на необхідності забезпечення особливого стану цих речей, стійкість правовідносин з їх обігу задля чого застосовується окрема реєстрація прав на нерухоме майно та нотаріальна форма правочинів щодо нерухомості. Із метою реалізації забезпечення сталості правовідносин щодо нерухомого майна приймалось декілька законодавчих актів і останнім з яких є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, земельна ділянка є об`єктом, який відноситься до нерухомого майна, а тому є об`єктом підвищеного законодавчого захисту.

У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року зроблено висновок про те, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Необхідною передумовою виникнення права приватної власності на земельну ділянку державної чи комунальної власності має бути рішення про передання у приватну власність цієї ділянки, прийняте відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, які діють від імені власника. Вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, ухваленого на користь фізичної особи, в якої на підставі цього рішення виникли відповідні права та обов`язки, безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї особи, тому відповідний спір має розглядатися судом за правилами ЦПК України. В цей же час, скасування рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність особі земельної ділянки, як правової підстави виникнення права власності на землю, призведе до фактичного припинення права особи на власність у вигляді земельної ділянки.

Предметом спору в даному випадку є правомірність набуття ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 . Задоволення вимог ОСОБА_1 призведе до припинення права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку. Отже, спір, що виник з приводу передачі у власність громадянам земельної ділянки, необхідно розглядати за правилами виключної підсудності. Таких висновків дотримується Верховний Суд у своїх численних рішеннях, зокрема і по справі № 522/10912/17 від 06 березня 2019 року.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи те, що спірне нерухоме майно - земельна ділянка кадастровий номер :01:740:0091 по АДРЕСА_2 розташована на адміністративній території Амур-Нижньодніпровського району м . Дніпра, тобто знаходиться за межами Шевченківського району м. Дніпра, даний позов не підсудний Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, через що повинен бути переданий у порядку ст. 31 ЦПК України за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного та керуючись ст.19, 27, 31, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи - державний реєстратор відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Відділ у м. Дніпрі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про скасування рішення № 111/47 від 24 липня 2019 року, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, відновлення становища, що існувало до порушення права - передати за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до суду Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя І.Ю. Литвиненко