ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2-1271/02 Головуючий суддя І інстанції Гримайло А. М.
Провадження № 22-ц/818/2266/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи позовного провадження
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 березня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

перевіривши у порядку прийняття до розгляду апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 в особі представника Куценка Юрія Олександровича на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2002 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2002 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції 05.03.2019 представником ОСОБА_2 - адвокатом Куценком Ю.О. поштою було подано апеляційну скаргу.

Пунктом 13 Перехідних положень до ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цим Законом, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 290 ЦПК УРСР, який був чинним на час винесення оскарженої постанови, сторони, а також інші особи та прокурор, які брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, у даному випадку подана скарга на постанову, а не на вказані судові рішення, суду першої інстанції.

Порядок оскарження постанови місцевого суду про стягнення аліментів був передбачений чинним станом на 30.04.2002 Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 01.03.1985 № 8520-X «Про деяку зміну порядку стягнення аліментів на неповнолітніх дітей», з наступними змінами (Відомості Верховної Ради (ВВР) 1985 р., N 11 ст. 206).

Так, пункт 1.9 вказаного Указу передбачав, що при незгоді з постановою народного судді особа, зобов'язана платити аліменти, має право подати про це заяву до суду. В цьому разі народний суддя скасовує постанову, і вимога одного з батьків про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розглядається у порядку позовного провадження.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Аналіз зазначених норм права є підставою для висновку, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2002 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, слід відмовити ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2002 року.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2002 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач

В.Б. Яцина

Судді -

П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.