Справа № 195/1200/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

18.01.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну

справу за позовом ОСОБА_3 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_4 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання заповіту недійсним, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 (смт. Томаківка Дніпропетровська обл. вул.Лесі Українки,10/1) -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 18 березня 2018 р. помер її батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкав у с.Новомиколаївка, Томаківського району Дніпропетровської області.

Її батько помер від того, що багато років кожного дня зловживав спиртними напоями, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 60 від 20.03.2018 р.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,070 га. розташованої на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, яка за життя належала йому на праві власності на підставі Державного акту серія III - ДП № 130932 від 15.08.2002 р.

Єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є позивачка, його рідна донька.

Інших спадкоємців за законом немає.

Після його смерті зясувалось, що зникли документи її батька, а саме паспорт, ідентифікаційний код та державний акт про право власності на земельну ділянку, у зв'язку з чим 19.03.2018 р. вона звернулась з відповідною заявою до Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згодом, паспорт їй приніс мешканець села ОСОБА_7, а 01.04.2018 р. вона дізналась, що оригінал державного акту на землю знаходиться у ОСОБА_4. Від якого вона також дізналась, що її батько на нього написав заповіт на цю землю.

28.03.2018 р. вона звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, який також усно повідомив їй, що існує заповіт.

Позивач зазначає, що вона переконана, що відповідач скористався тим, що її батько зловживав спиртними напоями, адже сусіди їй повідомили, що Відповідач декілька разів привозив йому алкогольні напої після чого в нетверезому стані відвозив його до нотаріуса.

Позивач зазначає, що у її батька крім неї та її мами, ОСОБА_8, нікого не було. Саме вони доглядали його та піклувались про нього, адже останнім часом внаслідок щоденного зловживання спиртними напоями, він часто хворів та знаходився у безпорадному стані. Лише на початку 2018 року вони декілька разів викликали йому

швидку, а у вересні 2017 року він лежав у Томаківській центральній лікарні з гострою виразкою шлунку з кровотечею, яка розвилась внаслідок зловживання неякісними спиртними напоями .

Її батько ніколи не збирався ні на кого оформлювати заповіт, адже він щодня тільки думав про те, де та як дістати алкоголь.

23.05.2018 р. вона зверталась до Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, а саме щодо заволодіння останнім шляхом обману та зловживання довірою земельною ділянкою її батька.

Проте, згідно повідомлення з Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.06.2018 р., вони вбачають цивільно-правові правовідносини між нею та ОСОБА_4, які необхідно розглядати в приватному порядку в суді.

Спірна земельна ділянка була єдиним джерелом їхнього доходу, адже вона одна виховує малолітню дитину та не працює, а тому фактично знаходилась на його утриманні за рахунок орендної плати за цю земельну ділянку.

Позивач зазначає, що вона зверталась до нотаріуса ОСОБА_5 з метою ознайомитись зі змістом заповіту, проте отримала відмову з обґрунтуванням, що така інформація та документи можуть бути витребувані лише судом. Тому вона навіть не знає де та коли посвідчувався цей заповіт та не може перевірити чи справді в цьому заповіті підпис її батька.

Позивач вважає, що її батько, якщо і підписував заповіт на імя відповідача, то його волевиявлення не було вільним та не відповідало його волі, адже він був залежним від алкоголю і за алкоголь міг піддатись волі відповідача.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

У судовому засіданні 23.10.2018 р. позивач суду пояснила, що вона пам'ятає ще з дитинства, що батько зловживав спиртними напоями , проживав разом з ними, у нього була залежність від спиртних напоїв, документами він не володів, вони знаходилися на зберіганні у сусідки. Батько коли був в стані алкогольного сп'яніння не розумів що він робить. Але п'яний не приходив додому, щоб не лякати онука. Належна йому земельна ділянка знаходилась в оренді у ОСОБА_4 Останній час 2-3 роки батько проживав з нею за адресою: с.Новомиколаївка, вул.Центральна, 2. Помер батько за іншою адресою.

Представник відповідача заперечує проти позовних вимог та суду пояснив, що позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях. ОСОБА_6 за життя розпорядився своєю власністю на власний розсуд. Як сама позивач так і свідки, які були залучені зі сторони позивача, самі ж спростували обґрунтування на які вони посилалися, а саме волевиявлення заповідача ОСОБА_6 під час складання заповіту було дійсним. Також з'ясовано, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував, що підтверджується письмовим повідомленням КЗ Томаківська центральна районна лікарня.

Третя особа, приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 надав суду письмові пояснення, в яких проти даного позову заперечує, вважає його безпідставним, та просить в задоволенні позову відмовити. При цьому у поясненнях зазначив, що посвідчений ним заповіт складено, підписано та посвідчено нотаріусом у повній відповідності до норм ЦК України та ЗУ Про нотаріат.

У задоволенні клопотання представника позивача про допит приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 в якості свідка слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 9 ст. 8 ЗУ Про нотаріат нотаріус не має права давати свідчення в якості свідка щодо відомостей, які становлять нотаріальну таємницю, крім випадків, коли цього вимагають особи, за дорученням яких, або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

В судовому засіданні був допитаний відповідач ОСОБА_4 в якості свідка.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що більше 10 років у нього в оренді перебуває земельна ділянка належна ОСОБА_6 Орендодавець йому дзвонив неодноразово та просив видати грошей, наперед в рахунок орендної плати. Останній його запевняв, що йому не треба орендна плата в натурі, а треба саме гроші. А потім ОСОБА_6 запропонував йому укласти договір позики, як укладають інші фермерські господарства з орендодавцями, а він складе заповіт на свою земельну ділянку. При цьому пояснив, що він проживає у чужих людей, та хоче придбати собі житло. Після чого він з ОСОБА_6 поїхали до нотаріуса і уклали договір позики, а також ОСОБА_6 склав заповіт на свою земельну ділянку. Відповідач додав, що йому не відомо чи зловживав ОСОБА_6 спиртними напоями, горілку він останньому не купував та з ним не пив її. Він особисто забирав ОСОБА_6 до нотаріуса з с.Новомиколаївка і відвозив назад. Раніше орендну плату за користування земельною ділянкою належною ОСОБА_6Д отримувала його колишня дружина ОСОБА_8, яка на той час отримувала аліменти на утримання дитини.

Свідок ОСОБА_9, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, в судовому засіданні пояснила, що вона знала ОСОБА_6, він ніде не працював, були випадкові заробітки, з дому викрадав зерно, на що купував спиртні напої. Їй відомо, що померлий ОСОБА_6 за життя, останні 10 років, зловживав спиртними напоями. Земельну ділянку він передав в оренду ОСОБА_4, орендною платою він не розпоряджався, нею розпоряджалася його донька, яка є позивачем у даній справі, купувала йому одяг, харчі. ОСОБА_6 ніколи не скаржився на свою доньку ОСОБА_3 Їй відомо, що ОСОБА_6 не спілкувався з ОСОБА_4 У 2018 році стан ОСОБА_6 погіршився, він 2 рази втрачав свідомість, викликали швидку, після чого він неділю не пив, а потім знову випивав. Документи (Державний акт на земельну ділянку та паспорт), належні ОСОБА_6 більше 10 років знаходилися у неї на зберіганні. Потім на прохання матері позивача вона віддала ОСОБА_6 документи. При цьому свідок пояснила, що ОСОБА_6 орієнтувався в просторі, розумів хто він, вітався при зустрічі, а коли напивався, то вже не контролював себе.

Свідок ОСОБА_10, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, суду пояснила, що вона знала ОСОБА_6 близько 5 років. Вона його наймала для роботи по господарству, він приходив зранку і виконував роботи, свідок розраховувалася грошима. При цьому він завжди зловживав алкогольними напоями. Він завжди говорив, що в нього є донька. Позивач завжди його сварила за зловживання алкоголем, вона його доглядала, варила їсти. Також додала, що на її думку, заради алкоголю ОСОБА_6 міг підписати будь-які документи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, заслухавши позивача,відповідача, представників сторін, пояснення свідків, суд вважає, що у задоволенні даного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами наступні обставини:

12.03.2018 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4, якому заповів належну йому земельну ділянку площею 6,070га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області (а.с.45).

Право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП №130932 виданого 15 серпня 2002 року (а.с.8).

18.03.2018 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_11 І-КИ №788161 (а.с.7).

Матеріали справи свідчать, що позивач ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження І-КИ №095373 (а.с.6).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої ст. 207 цього Кодексу . Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

У судовому засіданні було досліджено наступні докази, а саме: копія лікарського свідоцтва про смерть №60 від 20.03.2018 року стосовно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7, дата смерті 18 березня 2018 року, де в рядку * Хвороба (патологічні стани), що призвели до смерті * вказано- серцево-судинна недостатність, алкогольна кардіоміопатія (а.с.9); копія виписки з історії хвороби №3085 стосовно ОСОБА_6, де зазначено період знаходження в лікарні з 20.09.2017 р. по 28.09.2017 року, діагноз гострі виразки шлунку, обтяжені кровотечею, суп: Алкогольне сп'яніння, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (а.с.11).

Відповідь на адвокатський запит головного лікаря ЦРЛ КЗ Томаківська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради, з якої вбачається, що у період серпня 2017 року, січня, лютого 2018 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 за медичною допомогою не звертався (а.с.13).

Відповідь на адвокатський запит В.О. головного лікаря ЦРЛ КЗ Томаківська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради, з якої вбачається, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 на обліку лікаря психіатра, лікаря -нарколога не перебував (а.с.65).

Зі змісту оспорюваного заповіту вбачається, що ОСОБА_6 власноручно зробив запис в заповіті та підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. На підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Доказів, що могли б ставити під сумнів дієздатність померлого ОСОБА_6 позивачем не надано, та у суді не встановлено. Позивачка та свідки, кожен окремо, пояснювали суду, що померлий ОСОБА_6 орієнтувався у просторі, впізнавав людей, родичів, сусідів, вітався, працював по господарству.

Позивачка та представник позивача, клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи не заявляли, мотивуючи відсутністю достатніх медичних документів стосовно померлого.

Суд не бере до уваги ствердження позивача та його представника, що нотаріус посвідчив заповіт без належних документів, що підтверджували особу заповідача, так як з копії матеріалів за заявою ОСОБА_12 (а.с.51-57), вбачається , що ОСОБА_3, знайшла паспорт померлого батька вдома, а у заяві позивачки про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.26) вказує, що після смерті батька, його паспорт приніс мешканець села.

Матеріали справи свідчать, що заповіт відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для визнання його недійсним у суду не має.

Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином обставини позовних вимог не знайшли свого обєктивного підтвердження в ході судового засідання, не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ч.2 ст.247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_4 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 (смт. Томаківка Дніпропетровська обл. вул.Лесі Українки,10/1), про визнання заповіту, складеного від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде складено 25.01.2019 року.

Суддя: ОСОБА_13