Справа № 365/48/19
Номер провадження: 2/365/101/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.2019 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Денисенко Н.О.

секретар

судового засідання Матвієнко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

представник позивача ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 22.06.2018 він сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 08.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 13.11.2018 на користь ОСОБА_4 з нього стягнуто заборгованість по несплачених аліментах та неустойка (пеня) у розмірі 15627,33 грн.

Рішенням Київського апеляційного суду від 28.12.2018 на користь ОСОБА_3 з нього стягнуто аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, по ј частці з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття та на утримання ОСОБА_3 - 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_8 трьох років.

Враховуючи викладене, вважає, що розмір стягнень сладає 91 відсоток щомісячно. Крім того, він повинен сплачувати за надані комунальні послуги, здійснювати утримання будинку та нести витрати на лікування дітей.

Оскільки розмір відрахувань перевищує 70 відсотків його заробітної плати, тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього на користь ОСОБА_4 за рішенням суду від 22.06.2018 на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, та на користь ОСОБА_3 - за рішенням Київського апеляційного суду від 28.12.2018 - на двох дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, до 1/6 частки всіх видів його заробітку на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У відзиві на позов уповноважений представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_9 заперечує проти задоволення позову повністю, посилаючись на те, що Київський апеляційний суд, переглядаючи рішення Згурівського районного суду у справі № 365/373/18, у якій третьою особою без самостійних вимог є ОСОБА_4, визначив розмір аліментів на двох дітей позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з урахуванням й того, що ОСОБА_2 є платником аліментів на сина ОСОБА_12 у розмірі ј частки його доходу. При визначенні розміру аліментів на дітей суд врахував наявність у боржника грошових коштів, рухомого та нерухомого майна. Позивач має власний житловий будинок із земельною ділянкою, транспортні засоби, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності (торгівля на ринку без державної реєстрації), постійне місце роботи та постійний дохід у вигляді заробітної плати, яка є достатньою. Вагомих доказів щодо погіршення свого матеріального становища не надав, як і не надав доказів у цій справі про свій дохід. Наявність на утриманні інших дітей не позбавляє його обов'язку утримувати сина ОСОБА_12, аліменти на якого він неналежно сплачував, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 13598,58 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, відповідач ОСОБА_3 позов визнає повністю, представник відповідача ОСОБА_9 позов не визнає повністю.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Також уточнила, що позивач просить зменшити розмір аліментів на кожного з трьох його дітей до 1/6 частки його всіх видів заробітку (доходу). Вважає, що постановою Київського апеляційного суду від 28.12.2018 стягнуто із позивача аліменти на дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі по ј частці на кожного. Відтак з нього фактично стягуються аліменти у загальному розмірі 91 відсоток його заробітної плати, у зв'язку з чим матеріальний стан позивача різко погіршився та він позбавлений засобів для свого належного існування.

Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, який проживає з матір'ю.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області 22.06.2018, яке набрало законної сили 26.07.2018, із позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 08.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.20-24, 31 - копії рішення, постанови).

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 13.11.2018, яке набрало законної сили 21.12.2018, із позивача на користь ОСОБА_4 стягнуто заборгованість по несплачених аліментах та неустойка (пеня) у розмірі 15627,33 грн (а.с.15-19 - копія рішення).

Батьками дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є позивач та його співмешканка ОСОБА_3, зазначені особи проживають однією сім'єю (а.с.14 - довідка).

Рішенням Київського апеляційного суду від 28.12.2018, яке набрало законної сили 28.12.2018, із позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття та на утримання ОСОБА_3 - 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_8 трьох років (а.с.25-27 - копія рішення).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При пред'явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн, який підлягає стягненню із відповідача.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно достатті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд у постанові від 09.08.2018 у справі № 640/10064/16-ц зазначив, що факт народження та утримання ще однієї дитини не повинен автоматично призводити до зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що у позивача погіршився його матеріальний стан після ухвалення судового рішення Київським апеляційним судом та не надано відповідних доказів. Отже відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

Вбачається, що позовна вимога про зменшення розміру аліментів на двох дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявлена внаслідок невірного розуміння позивачем та його представником змісту прийнятого рішення постановою Київського апеляційного суду від 28.12.2018, відповідно до якої суд визначив розмір аліментів у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) на двох дітей. При цьому на кожну дитину визначив не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

У разі, якщо позивач та його представник вірно розуміють зміст зазначеної постанови суду та фактично просять збільшити розмір аліментів на користь дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, за рахунок ОСОБА_6, враховуючи, що позивач та відповідач ОСОБА_3 проживають однією сім'єю та разом виховують своїх дітей, то вірогідно, що вони мають намір погіршити матеріальне становище дитини ОСОБА_6

Проте, коли позивач заявляє про збільшення розміру аліментів, що підлягають до стягнення з нього, а відповідач ОСОБА_3 визнає позов, то відсутній спір. Відтак не вбачається перешкод для добровільної сплати позивачем аліментів у заявленому розмірі на їхніх спільних дітей.

Крім того, позивач, посилаючись на те, що загальний розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати її 50 відсотків, просить визначити загальний розмір аліментів на трьох дітей та на ОСОБА_3 у розмірі приблизно 70 відсотків.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією ООН про права дитини, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 157, 182, 183, 192 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення суду.

Позивач ОСОБА_2, житель АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3, житель АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач ОСОБА_4, житель АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повне судове рішення складене 25 березня 2019 року.

Головуючий суддя Н.О. Денисенко