Головуючий в 1 інстанції Писанець Н.В.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Биліни Т.І., Мальцевої Є.Є.

секретар Тулянкіна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 15 листопада 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2018 року представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.

02 вересня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір б/н, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 31.01.2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 84203 грн. 19 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4504 грн. 09 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 71213 грн. 23 коп., заборгованість за пенею та комісією 4000 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 3985 грн. 87 коп. - штраф (відсоткова складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 15 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

З даним рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилався на те, що суд не повно з'ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Представник позивача звернулася з заявою про розгляд справи в її відсутність.

Відповідач повідомлений про час і місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача з наступних підстав.

Відповідно до вимог до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї та ч.5 цієї ж статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкоємця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.3 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до вимог ст..1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Суд правильно встановив, що 02 вересня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір б/н, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання відповідної платіжної картки, видачі позивачем відповідачеві такої картки, та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов'язання для сторін по справі. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

У порушення умов вказаного кредитного договору, ОСОБА_4 свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого, утворилась заборгованість на загальну суму 84203 грн. 19коп., що підтверджується наявними розрахунками.

ІНФОРМАЦІЯ_1 настала смерть ОСОБА_4, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть .

Звертаючись з уточненими позовними вимогами до ОСОБА_2, представник позивача зазначив його належним відповідачем у справі та вважав спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 керуючись вимогами ч.3 ст.1268, ч.2 ст.1281, ст. 1282 ЦК України.

На підтвердження своїх вимог до спадкоємця ОСОБА_2, представником позивача було долучено письмові докази, а саме - розрахунок заборгованості станом на 02.11.2016р., лист-претензія від 23.08.2018р., яким відповідача було зобов'язано звернутись до відділення Банку та сплатити існуючу заборгованість добровільно та реєстр відправлень, підтверджуючий факт направлення вказаних документів на адресу ОСОБА_2

Згідно з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На запит апеляційного суду Завідуюча державною нотаріальною конторою Петренко В.Є. повідомила, що 25.09.2018 року Волноваською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 480/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4. Станом на 14.03.2019 року спадкоємці померлого ОСОБА_4 до Волноваської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов правильного висновку, що у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження вимоги позивача щодо стягнення заборгованості саме з ОСОБА_2, який з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертався.

Апеляційний суд вважає, що суд повно і всебічно дослідив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення Волноваського районного суду Донецької області від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 25 березня 2019 року.

Суддя