Справа № 418/3397/19
РІШЕННЯ

іменем України

"09" грудня 2019 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , третя особа Міловська селищна рада Міловського району Луганської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 73, смт. Мілове Міловського району Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнатидо відповідача ОСОБА_2 особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є одноосібним повноправним власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування квартири АВН 682739 від 14 листопада 2000 року. У цій квартирі залишається формально зареєстрованим син позивача ОСОБА_2 , але фактично у зазначеному домоволодінні не проживає з 01 вересня 2011 року, однак з реєстраційного обліку не знявся.

Відповідач за комунальні послуги у її будинку не сплачує, участі в проведенні ремонтних робіт не приймає. Оскільки, відповідач залишається фактично зареєстрованим у вказаному будинку, але не проживає в ньому, в неї виникають проблеми у вигляді сплати надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються також і на відповідача, що становить для неї суттєві перепони у розпорядженні своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась , однак надала до суду заяву, у якій просила розглянути позовні вимоги без її участі свої позовні вимоги повністю підтримала , просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився 13.11.2019 року на 10 год. 30 хв. та 09.12.2019 року на 09 год.30 хв., хоча був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями не подав.

Представник від третьої особи Міловської селищної ради Міловського району Луганської області до судового засідання не з`явився просив розглянути справи за його відсутністю. Відзиву з запереченнями проти позову не надав.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

09 грудня 2019 року було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши письмові матеріали справи слід прийти до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно копії паспорту позивача, ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 08.10.1999 року Міловським РВУМВС України в Луганській області вона є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 6)

Згідно копії паспорту відповідача, ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , виданого у 04.12.2009 року Міловським РВГУМВС України в Луганській області він є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 12)

Як слід з довідки виданої Міловською селищною радою Міловського району Луганської області 20.08.2019 року № 1564 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 . (а.с. 16)

Відповідно до акту обстеження побутових умов № 771 виданого 20.08.2019 року Міловською селищною радою Міловського району Луганської області виявлено що ОСОБА_2 за місцем реєстрації АДРЕСА_1 не проживає. (а.с. 17)

Згідно з копії договору дарування квартири АВН 682739 від 14 листопада 2000 року та технічного паспорту на жилий будинок квартира АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 8-10)

Як слід з будинкової книги , що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.11-13)

З листа секретаря Міловської селищної ради Міловського району Луганської області слід, що у знятті з реєстрації відповідача ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено.(а.с.18)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, позивачем доведено, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 , де залишається зареєстрованими відповідач, ОСОБА_2 який не проживає в будинку з 2011 року. Саме реєстрація відповідача у вказаному будинку чинить перешкоди у здійснення позивачем права вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку, які нараховуються і на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає, тобто є таким що втратив право користування будинком належним на праві власності позивачу.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 229, 263- 265, ЦПК України, с. 71, 72 ЖК України, ст.ст.319,391, 405 ЦК України.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирі АДРЕСА_2 .

Копію заочного рішення направити позивачу та відповідачу протягом 2 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.І.Чехов