Провадження №2/369/1835/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про визнання іпотеки такою, що припинена, скасування приписів,

В С Т А Н О В И В:

До суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач посилалась на те, 25.09.2019 року вона одержала від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» лист № 29/904 від 20.09.2019 року, в якому їй було повідомлено про те, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» має намір набути право власності на житловий будинок загальною площею 277,5 кв.м., житловою площею 100 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,41 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , або продати вказане майно від імені іпотекодержателя.

ОСОБА_1 зазначила про те, що в неї існують обґрунтовані обставини, що іпотекодержатель ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» може відчужити належне їй на праві власності нерухоме майно, що призведе до ускладнення та унеможливить ефективний захист прав позивача.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила накласти арешт на об`єкти нерухомості, а саме на житловий будинок загальною площею 277,5 кв.м., житловою площею 100 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку площею 0,41 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву та перевіривши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати припиненою іпотеку згідно іпотечного договору від 28.07.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКБ «Імексбанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»; скасувати запис про іпотеку № 32893695, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати запис про іпотеку № 32893461, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно земельної ділянки площею 0,41 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати записи про заборону на нерухоме майно відносно житлового будинку та земельної ділянки, які внесені на підставі іпотечного договору від 28.07.2008 року.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи те, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивачем є обґрунтованим і співмірним із заявленими позовними вимогами, суд вважає за можливе вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 277,5 кв.м., житловою площею 100 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку площею 0,41 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 149, 150, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 277,5 кв.м., житловою площею 100 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,41 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація про позивача (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія», РНОКПП 38750239, місце знаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Івана Сікорського, 8.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук