УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до державного реєстратора Департаменту Державної Реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_5 та до ОСОБА_2 про визнання незаконними рішень субєкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2019 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до державного реєстратора Департаменту Державної Реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_5 та до ОСОБА_2 про визнання незаконними рішень субєкта владних повноважень.

В обґрунтування свого клопотання відповідач ОСОБА_2 покликається на ту обставину, що в провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа, у якій за заявою позивача ухвалою від 20 березня 2019 року було забезпечено позовні вимоги ОСОБА_4, а саме, суд ухвалив зупинити дію оскаржуваних рішень про скасування державної реєстрації права власності, прийнятих державним реєстратором Департаменту Державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_5, рішення про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 45926819 від 13.03..2019 року; індексний номер 45926255 від 13.03.2019 року; індексний номер 45928743 від 13.03.2019 року; індексний номер 45925612 від 13.03.2019 року - до набрання законної сили рішенням суду по даній справі, а також заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо переукладання договорів оренди із підприємствами, підприємцями та установами, які знаходяться за адресою: 44700, м. Володимир-Волинський, вул. 20-го липня 8а, заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо переукладання договорів із відповідними комунальними службами щодо

енергопостачання, водопостачання, теплопостачання та водовідведення обєктів нерухомого майна, які знаходяться за адресою: 44700, м. Володимир-Волинський, вул. 20-го липня 8а.

Вважає дану ухвалу незаконною, дії судді неправомірними, упередженими заангажованими та зацікавленими з огляду на наступне.

Вказує, що відповідно до предмету даного позову - визнання незаконними рішень субєкта владних повноважень позовні вимоги заявлені лише до державного реєстратора Департаменту Державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_5, а його зумисно зазначили відповідачем у даній справі аби змінити підсудність даного судового спору, та слухати справу у місті Володимир-Волинський. Тобто дана позовна заява не відповідає вимогам закону, а відтак не могла бути прийнята судом. Окрім того судом порушено правила підсудності, оскільки така справа мала розглядатися Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Окрім цього, вказує на порушення вимог процесуального законодавства при прийнятті заяви та відкритті провадження. Зазначає, що головуючий у справі вказував на свою упередженість та приймав відвід при розгляді іншої цивільної справи за участі вказаних осіб та щодо того ж спірного майна. Зазначає, що такі дії судді будуть оцінені правоохоронними органами та Вищою радою правосуддя.

Зазначає, що суддя при вжитті заходів забезпечення позову вийшов за межі повноважень визначених процесуальним законом.

Вважає, що відсутні підстави зупиняти дію рішень про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, які вже реалізовані, власник майна при цьому не змінюється.

Оспорювані дії були вчинені державним реєстратором на виконання постанови Верховного Суду від 06 лютого 2019 року, котрою було визнано недійсними договори купівлі-продажу приміщень, що розташовані у м. Володимир-Волинський, по вул. 20-го липня 8а, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Фактично, суд винісши рішення про зупинення дії рішення державного реєстратора, зупинив виконання рішення Верховного Суду, котре набрало законної сили.

Суд, винісши ухвалу про заборону вчиняти йому певні дії, фактично вийшов за межі позовних вимог, оскільки до нього позивачем жодних вимог не зазначено, втрутився в його господарську діяльність, зупинивши її. Окрім цього, суд, в порушення приписів ст. 154 ЦПК України не вимагав у позивача зустрічного забезпечення за понесені збитки у вигляді неотриманої орендної плати з підприємців та підприємств за приміщення, що є також порушенням норм процесуального права при винесенні даної ухвали про забезпечення позову.

Просить заходи забезпечення даного позову скасувати.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 клопотання підтримали та в своїх поясненнях послались на обставини, викладені у його тексті. Просять заходи забезпечення даного позову скасувати.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечив проти задоволення клопотання та проти обставин, викладених у його тексті. Вважає що судом правомірно було вжито заходів забезпечення позову. Просить відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді даного клопотання, перевіривши доводи осіб, які беруть участь у розгляді даного клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 9,10 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і розяснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Жодних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, які б свідчили про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, відповідачем суду не надано.

Стосовно доводів відповідача по суті спору, то при вирішенні питання про забезпечення позову, суд не вдавався до перевірки обставин, які мають значення для справи, а лише запобіг ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суд також акцентує увагу відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на неприпустимості суду першої інстанції давати оцінку своїм рішенням на предмет їх відповідності вимогам закону, в тому числі і щодо дотримання положень ЦПК України, оскільки це є виключною прерогативою апеляційного суду. Разом з тим, з доводів відповідача ОСОБА_2 вбачається, що вони фактично звелись до оскарження ухвали про забезпечення позову. При цьому суд враховує, що строк на апеляційне оскарження даної ухвали не сплив і відповідачем ОСОБА_2 подана апеляційна скарга на дану ухвалу, а тому питання законності постановлення даної ухвали буде вирішуватись Волинським апеляційним судом.

Також згідно практики Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надто суворе тлумачення процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому суд уникає надмірного формалізму, адже помилково визнавати ті обставини, зокрема, щодо не зазначення відомостей щодо пропозицій зустрічного забезпечення, осіб, які можуть набути статусу сторони чи вибути зі справи тощо, адже зазначені обставини можуть бути з'ясовані судом на наступних стадіях процесу.

Інші доводи відповідача не спростовують висновків суду щодо обґрунтованого вжиття заходів забезпечення позову, а тому підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову немає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до державного реєстратора Департаменту Державної Реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_5 та до ОСОБА_2 про визнання незаконними рішень субєкта владних повноважень - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_6