Номер провадження: 22-з/813/318/19
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
05.12.2019 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі
головуючого судді Черевка П.М.
суддів Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,
за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.
заслухавши доповідь судді-доповідача Черевка П.М. щодо розгляду заяви представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» - Кувшинової Валерії Петрівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агенство Фінанс» про стягнення заборгованості, -
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року апеляційну представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишено без задоволення.
Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2018 року - залишено без змін.
18 листопада 2019 року до апеляційного суду надійшла заява представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» - Кувшинової Валерії Петрівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агенство Фінанс» про стягнення заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Більш того, стаття 246 ЦПК України, передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівміуності витрат покладається на сторону. яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від ЗО вересня 2009 року № 23- рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставини кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю досліджувати змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.
Відповідно до ст. 15 ЩІК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом
За ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
За положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до ст. 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З вище викладеного вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суд повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, що представництво інтересів Позивача - Акціонерного банку «Південний» здійснювала адвокат Кувшинова В.П. на підставі ордеру, довіреності та договору про надання правової допомоги від 18.06.2018 року №1/6-18, укладеного між Акціонерним банком «Південний» та Адвокатським об`єднанням «ЮРПРАЙМ» (копія договору міститься в матеріалах справи)
На підтвердження суми зазначених витрат адвокатом було надано 13.11.2019 року та долучено до відзиву на апеляційну скаргу: Акт прийому-передачі виконаних робіт від
17.10.2018 року - копія; Акт прийому-передачі виконаних робіт від 22.10.2018 року - копія; Меморіальний ордер №5815 від 23.10.2018 року - оригінал; Меморіальний ордер №5870 від 26.10.2018 року - оригінал; Меморіальний ордер №5745 від 12.11.2019 року - оригінал; Акт прийому передачі виконаних робіт від 11.11.2019 року - оригінал.
1. Складання заперечень на заяву про перегляд заочного рішення ( 3 години витраченого часу * 1000,00 грн за 1 годину) - 3000,00 гривень;
2. Участь в судовому засіданні в суді 1-ї інстанції 1 година витраченого часу * 1000,00 грн за 1 годину) засідання 16.10.2018 року - 1000,00 гривень;
3. Участь в судовому засіданні в суді 1-ї інстанції 1 година витраченого часу * 1000,00 грн за 1 годину) засідання 22.10.2018 року - 1000,00 гривень;
4. Складання відзиву на апеляційну скаргу ( 1 година витраченого часу * 1000,00 грн за 1 годину) - 1000,00 гривень;
5. Участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 13.11.2019 року (з урахуванням 1000,00 грн за 1 годину витраченого часу, але не менше 2000,00 грн.) - 2000,0 гривень.
Факт понесення зазначених витрат підтверджують: Акт прийому-передачі виконаних робіт від 17.10.2018 року - копія; Акт прийому-передачі виконаних робіт від 22.10.2018 року - копія; Меморіальний ордер №5815 від 23.10.2018 року - оригінал; Меморіальний ордер №5870 від 26.10.2018 року - оригінал; Меморіальний ордер №5745 від 12.11.2019 року -оригінал; Акт прийому передачі виконаних робіт від 11.11.2019 року- оригінал, актом прийому передачі від 18.11.2019 року- копія; меморіальний ордер від 18.11.2019 року №5409-оригінал.
Відповідно до ч. 1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.
Як вбачається з вище наведеного ініціатором процесу на даній стадії (апелянтом) виступає ОСОБА_1 .. Апеляційний суд, розглядаючи справу по суті, прийшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції без змін.
З вказаних документів вбачається, що сторони (позивач та адвокат) погодили грошову суму, що підлягає сплаті за надання послуг, та надали до суду належні докази сплати витрат на правову допомогу.
Таким чином, представництво інтересів Банку у даній справі здійснювалося адвокатом, що підтверджується договором та ордерами, адвокат приймав участь у судових засіданнях у суді першої інстанції під час перегляду заочного рішення та у суді апеляційної інстанції, здійснював підготовку та подачу процесуальних документів та підготовку відзиву, при поданні відзиву було надано орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу, до судових дебатів представником банку було заявлено про стягнення витрати на правову допомогу у сумі 8000,00 гривень (з яких 6000,00 гривень було підтверджено відповідними документами, а 2000,00 гривень було заявлено до стягнення, оскільки це є витратами позивача за участь у судовому засіданні 13.11.2019 року та вони фактично сплачені на дуту засідання не були) та надано належні докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на правову допомогу (меморіальні ордери та акти прийому-передачі виконаних робіт), що підтверджують факт оплати відповідачем витрат на правову допомогу, надано остаточний розрахунок витрат на правову допомогу (додається до даної заяви), відповідно до якого відповідачем було сплачено вартість наданих адвокатом послуг у сумі 8000,00 гривень. Зазначена сума витрат на правову допомогу була обрахована відповідно до умов договору про надання правової допомоги, з урахуванням фактично витраченого адвокатом часу та з урахуванням складності справи.
На підставі викладеного, суд вважає вимоги Акціонерного банку «Південний» щодо стягнення витрат на правову допомогу, ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 141, 259, 270, 381, 383, 390 ЦПК України суд, -
Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» - Кувшинової Валерії Петрівни - задовольнити .
Вирішити питання щодо судових витрат.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Судді Одеського
апеляційного суду П.М. Черевко