РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Колесник С.А.,

при секретарі - Романок А.Ф.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

22.08.2019 позивачка звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить суд визнати за нею право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_4 ; зняти арешт (заборону на відчуження) з майна, а саме з квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , підстава обтяження ухвала судді Київського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2006 року про забезпечення позову по цивільній справі № 2-2629/06/02 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на ј частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 . 17.12.2018 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №797/2014 (номер у спадковому реєстрі 63506895) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 08.07.2019 позивачка звернулась до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 . Однак постановою від 08.07.2019 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2006 зареєстровано обтяження, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Ухвалою Київського районного суд м. Харкова від 27.05.2019 позивачці відмовлено у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2019 позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зняття арешту залишено без руху (а.с.24).

12.09.2019 позивачкою усунено недоліки, зазначені в ухвалі (а.с.27-37).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2019 відкрито загальне позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зняття арешту, з призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 38).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору доньку позивачки ОСОБА_3 (а.с.53).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 закрито підготовче провадження та дану справу призначено до судового розгляду (а.с.100).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Шпіть А.В., позов підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд про його задоволення.

Представник відповідача Харківської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином (а.с.127), проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

12.11.2019 до суду надійшов Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зняття з арешту, підписаний представником Харківської міської ради Голубенко О.Ю., у якому представник відповідача просив долучити відзив Харківської міської ради до матеріалів справи та відмовити повністю в позові ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зняття арешту (а.с.106-109). У Відзиві представник, посилаючись на ч. 1, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 76 ЦПК України, ч. 1 ст.ст. 182, 1277 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року, вважав позов ОСОБА_1 безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Так вказав, що позивачем не надано усіх доказів, які б підтверджували наявність у спадкодавця права власності на спадкове майно квартиру АДРЕСА_1 , зокрема, не надано інформації з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час звернення до суду. В додатках до позову відсутня інформація щодо спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 та відсутні відомості чи звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини інші спадкоємці ОСОБА_4 .

Крім того посилався на право звернення позивача до суду з клопотанням про скасування арешту з квартири, накладений ухвалою суду від 04.04.2006 року по справі № 2-2629/06/02 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 (чоловіка позивача) про стягнення боргу за договором позики.

Третя особа - ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явилася, однак 01.11.2019 подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 повністю зрозумілі, їх визнає та підтримує (а.с.62).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 14.04.2000 р. реєстраційний № 2-00-195759 (а.с.13).

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 04.04.2006 року у цивільній справі № 2-2629/06/02 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 на праві сумісної власності (а.с.21).

Ухвалою Київського районного суд м. Харкова від 26.05.2006 року справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики, провадженням закрито (а.с.31).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.01.1956 р. та копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 виданого Палацом одружень «Жовтневий» м. Харкова 19.08.1977 (а.с. 74,75).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 69).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ј частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.79).

17.12.2018 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 797/2018 майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.66-97).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Харківській області 27.11.2018 (а.с.33).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.12.2018 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

З копії паспорту позивачки встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована з 05.06.1985 р. (а.с. 7).

Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Кретової О.В. від 08.07.2019/П року № 702/02-31 відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки на вищевказану квартиру накладено обтяження на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2006 (а.с. 95).

Згідно постанови № 7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Ухвалою Київського районного суд м. Харкова від 27.05.2019 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики (а.с.22).

Наявність вказаного вище арешту порушує право приватної власності позивачки, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 та скасування арешту, підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 13, 76-81, 133, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј (одну/четверту) частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6

Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2006 року у цивільній справі № 2-2629/06/02 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду або через Київський районний суд м. Харкова.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2019 року.

Суддя С.А. Колесник