ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді-Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Суханової Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Києва є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вступили в шлюб. ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) та ОСОБА_3 є батьками заявниці. Про долю свого батька заявниці нічого невідомою. Мати заявника ОСОБА_6 вийшла заміж за ОСОБА_7 в 1941 року (який загинув під час Великої Вітчизняної війни). Так, у заявника відсутні будь-які документи про підтвердження зміни прізвища матері з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » та з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_5 » або з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 ». Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві не може надати їй свідоцтво про смерть ОСОБА_2 через відсутність документів, які підтверджують родинні відносини з померлою особою.

З цих підстав заявник звернулася до суду та просила встановити факт родинних відносин.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин, залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, заявник подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на те, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи та не надав їм належної оцінки, ухвалив рішення, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин.

При цьому, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не наведено мотиви відхилення акту обстеження (опитування) односельчан про факт проживання в селі Вахівка Вишгородського району Київської області від 04 червня 2018 року, та записів по господарській книзі Вахівської сільської ради за 1953-1955; 1983-1985; 1991-1995 роки, якими підтверджується факт проживання заявниці разом із матір`ю. Зазначає, що вказані докази підлягають дослідженню чи оцінці, та просить встановити обставини, які не були встановлені судом першої інстанції.

Апелянт вказує на те, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви з огляду на недоведеність зміни прізвища ОСОБА_4 на « ОСОБА_5 » є невірним. Оскільки вказаними заявником доказами беззаперечно доводиться факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як доньки та матері.

Тому, апелянт вважає, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи та не надав їм належної оцінки, а відтак рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи що, дана категорія справ не підпадає під процесуальну заборону передбачену ч.4 ст. 274 ЦПК України, апеляційну скаргу слід розглядати в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_12 », що вбачається з паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві та свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 10.07.1958 року Бюро запису актів громадянського стану Подільського району м. Києва, актовий запис №1152 від 10.07.1958 року (а.с.6, 8).

З Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вступили у шлюб, актовий запис №2011 від 26.10.1937 року складений Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, при цьому ОСОБА_2 змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_8 » (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 12.04.2017 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1657 від 22.11.1937 року складений Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками ОСОБА_13 є ОСОБА_3 та ОСОБА_14 (а.с.10).

10.10.2017 року видано повторно свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1657 від 22.11.1937 року складений Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, у якому батьками ОСОБА_11 зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11).

Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві своїм листом від 28.03.2018 року №3695/16-4-09 повідомив, що на момент здійснення перевірки за допомогою програмного забезпечення ДРАЦС громадян, інформації щодо наявності відповідних актових записів (цивільного стану громадян про розірвання шлюбу), складених по відділу на ОСОБА_3 та ОСОБА_15 приблизно за 1938-1947 не виявлено (а.с.12).

Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві своїм листом від 28.03.2018 року №2223/16.9-09 повідомив, що актового запису про розірвання шлюбу, складеного Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві на ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , не виявлено. Перевірку проведено по алфавітним журналам відділу по первинних та поновлених актових записах про розірвання шлюбу з 1943 по 1947 рік. На зберіганні у відділі знаходяться книги актових записів з 1943 року (а.с. 13).

Також, Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві своїм листом від 19.05.2018 року №6213/16-4-09 повідомив, що відповідно до повідомлення надісланого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві 19.06.2018 за №7765/16.4-94 актовий запис про шлюб ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не виявлено. Перевірку проведено за період з 01.01.1941 по 31.12.1943 року по перших примірниках первинних актових записах цивільного стану та з 01.01.1944 по 31.12.1944 по других примірниках первинних актових записів (а.с. 14).

Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві своїм листом від 21.06.2018 №4561/16.9-09 повідомив, що актового запису про шлюб складеного Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві на ОСОБА_24 та ОСОБА_19 не виявлено. Перевірку проведено по алфавітним журналу відділу по первинних та поновлених актових записів про шлюбу з 1943 по 1944 рік. Одночасно повідомив, що на зберіганні у відділі знаходяться книги актових записів з 1943 року (а.с. 15).

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (лист від 03.06.2018 року №1576/03-01-44) повідомив, що в ході проведеної перевірки актових записів розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_15 за період з 01.01.1938 по 31.12.1943 по первинним, та з 01.01.1944 по 31.12.1944 по другим примірниках первинних актових записів, про шлюб ОСОБА_15 та ОСОБА_17 за період з 01.01.1941 по 31.12.1943 по первинних, та з 01.01.1944 по 31.12.1944 по другим примірникам первинних, про розірвання шлюбу ОСОБА_20 та ОСОБА_17 з 01.01.1970 по 31.12.2002 по другим примірникам первинних актових записів, в тому числі за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відповідних актових записів по місту Києву не виявлено (а.с. 16).

Державний архів м. Києва (лист від 10.05.2018 року №068-068/4-651-719) зберігає актові записи цивільного стану про народження, одруження, розлучення, смерть відділів реєстрації актів цивільного стану м. Києва лише за 1919-1936 роки (а.с. 17).

Іванківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області своїм листом від 11.04.2018 року №875/16.12-31 повідомив, що проведеною перевіркою встановлено відсутність актових записів про розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за 1938-1947 роки. Книги державної реєстрації актів цивільного стану за 1938-1941 роки передано на державне зберігання до Державного архіву Київської області (а.с. 18).

Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області своїм листом від 28.03.2018 року №16.9-31/1144 повідомив, що в архіві Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану актові записи про розірвання шлюбу зберігаються з 1925 року по 1944 рік по Вищедубечанському відділу ЗАГСа, перевіркою книг реєстрації актів цивільного стану встановлено, що актовий запис про розірвання шлюбу з 1925 року по 1944 рік на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_15 відсутній (а.с. 19).

Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області своїм листом (від 05.06.2018 року №16.9-31/1912 та від 05.06.2018 року №16.9-31/1912) повідомив, що в архіві Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану актовий запис про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_21 відсутній. Одночасно, архіви відділу з 1944 по 1950 роки частково не збереглися. А актовий запис про зміну імені ОСОБА_2 також відсутній (а.с. 21).

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області своїм листом від 17.05.2018 року №10175-3/25 повідомив, що проведеною перевіркою щодо наявності актових записів про розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_16 за 1938-1944 роки та шлюб ОСОБА_24 та ОСОБА_16 за 1941-1944 роки за архівом відділу державної реєстрації актів цивільного стану управляння державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області та архівами районних, міських та міськрайонних відділів державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області встановлено факт відсутності актових записів цивільного стану відносно вищевказаних осіб. Книги державної реєстрації актів про шлюб за 1942-1947 роки за зазначеними населеними пунктами збереглися частково. Книги державної реєстрації актів про шлюб (поновлені) за 1944-2018 роки за зазначеними населеними пунктами збереглися частково. Книги державної реєстрації актів про розірвання шлюбу за 1942-2005 роки за зазначеними населеними пунктами збереглися частково. За 1920-1941 роки книги реєстрації актів цивільного стану Київської області передані на зберігання до Державного архіву Київської області (а.с. 22).

Державний архів Київської області (лист від 14.06.2018 року №01-43/945) повідомив, що в частково збереженій книзі реєстрації актів про шлюб громадян в селах Вишгородського району за 1939 рік, яка зберігається в документах архівного фонду Р-5634 «Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Київській області» актового запису про шлюб ОСОБА_24 та ОСОБА_15 не виявлено. На зберігання до Державного архіву Київської області книги реєстрації актів про шлюб громадян по усім населеним пунктах Вишгородського району за 1938, 1940-1941 роки у складі вищезазначеного архівного фонду не надходили, тому надати архівну довідку про шлюб ОСОБА_24 та ОСОБА_15 за цей період немає можливості. Також, на зберігання до Державного архіву Київської області книги реєстрації актів про розірвання шлюбу громадян по усім населеним пунктах Вишгородського району за 1938-1941 роки у складі вищезазначеного архівного фонду не надходили, тому надати архівну довідку про розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_25 за цей період немає можливості (а.с. 23).

Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві лист від 19.05.2018 року №4-43/16.2-36 повідомив, що реєстрація смерті гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведена у відділі державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Актовий запис про смерть №17961 від 12.11.2002 року (а.с. 24).

На запит суду першої інстанції щодо надання актового запису про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_21 Іванківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області надано відповідь листом від 24.01.2019 №89/16.12-38 про його відсутність (а.с. 45).

Згідно акту обстеження (опитування) односельчан про факт проживання в селі Вахівка Вишгородського району Київської області від 04.06.2018 року, згідно якого було опитано ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5., ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7., які проживають в селі Вахівка Вишгородського району Київської області, які й підтвердили факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 разом із матір`ю ОСОБА_29 , яка вийшла заміж за ОСОБА_24 в 1941 році (який загинув під час Великої Вітчизняної війни) та переїхала на постійне проживання в село Вахівку, де і проживала до своєї смерті (а.с. 26).

Також, із запису в погосподарській книзі Вахівської сільської ради за 1953-1955 роки встановлено, що в родині ОСОБА_30 проживали зокрема, голова сім`ї ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_8 й ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - відповідно донька й син голови сім`ї; за 1983-1985 роки - в родині ОСОБА_30 проживали зокрема: голова сім`ї ОСОБА_30 та ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - син голови сім`ї; за 1991-1995 роки - в родині ОСОБА_33 проживала сама ж голова сім`ї ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 27-29).

За іменним списком Управління з обліку загиблого та зниклого безвісти рядового і сержантського складу Радянської армії про військовослужбовців Димерського РВК Київської області врахованих зниклими без вісти, вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 загинув у боях за ОСОБА_34 ( ОСОБА_35 ), повіщення з таким формулюванням було видане ОСОБА_36 як дружині (а.с. 30).

Залишаючи без задоволення заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції вважав, що наявний у матеріалах справи акт опитування односельчан не підтверджує факт зміни прізвища ОСОБА_4 на « ОСОБА_5 ». Вказуючи на те, що інші докази у матеріалах справи відсутні. Суд першої інстанції констатував недоведеність заявником факту зміни прізвища ОСОБА_4 на « ОСОБА_37 ».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно доч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 319 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Положеннями ч. 1 ст. 319 закріплено, що в рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо того, що судом першої інстанції не наведено мотиви відхилення акту обстеження (опитування) односельчан про факт проживання в селі Вахівка Вишгородського району Київської області від 04.06.2018 року та записів погосподарських книг Вахівської сільської ради за 1953-1955 роки. Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції дані докази досліджувалися і їм було надано правову оцінку.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що самим актом не підтверджується факт родинних відносини. Крім того, обставини, вказані в акті, не підтверджені іншими доказами. Як убачається із матеріалів справи, заявником до суду подано заяви про розгляд справи за її відсутності (а.с.52, 63). При цьому, додаткових заяв про допит свідків, які б могли підтвердити факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не подавалося.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Європейський суд з прав людини у справі RuizTorija v. Spain (9 December 1994) дійшов висновку, що хоч суд і не повинен надавати відповідь на кожен аргумент сторони, проте судовий розгляд не можна вважати справедливим, якщо суд залишив без уваги ключові докази - вирішальні з точки зору фінального рішення суду.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що заявником, в порушення ст. 81 ЦПК України,не надано доказів зміни прізвища ОСОБА_4 з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_5 » або з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 ».

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що метою факту, який заявник просить встановити зазначено неможливість отримати свідоцтво про смерть матері у відповідних органах, що на думку заявника не дозволяє їй реалізувати право на одержання документу про смерть. При цьому, заявник посилається на відповідь Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 04.08.2018 року (а.с.25), яким у видачі свідоцтва їй відмовлено.

Однак, такі доводи заявника розцінюються колегією суддів критично, оскільки на думку колегії суддів неможливість отримання свідоцтва про смерть матері, в розумінні ст. 293 ЦК України, не є тим фактом, який згідно з законом породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідь Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 04.08.2018 року не містить відмови у видачі необхідного документу заявниці, а є лише роз`ясненням щодо можливості отримання заявницею ПОВТОРНО свідоцтва про смерть.

Отже, відмова органу, що є підставою для звернення до суду з відповідною заявою, в матеріалах справи відсутня.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши обставини спору, дослідивши докази у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: Є.М. Суханова

С.В. Лівінський