Провадження № 2-в/242/58/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі судового засідання Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 0508/11780/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягуча у цивільній справі № 0508/11780/2012 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08 листопада 2019 року ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 0508/11780/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Учасники справи в судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що втрачене провадження по цивільній справі № 0508/11780/2012 підлягає відновленню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно із ст. 493 ЦПК України, передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Згідно з довідкою Селидівського міського суду Донецької області № 267/19 від 08 листопада 2019 року, вбачається, справу № 0508/11780/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка перебувала в провадженні Ворошиловського районного суду міста Донецька до Селидівського міського суду Донецької області не передано. В базі даних Ворошиловського районного суду м. Донецька, яка надана в користування Селидівському міському суду Донецької області, по справі № 0508/11780/2012 за за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 04 квітня 2013 року ухвалено заочне рішення, яке набрало законної сили 16 квітня 2013 року.

Судом досліджена копія заочне рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16 лютого 2012 року позовні вимоги за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково.

Крім того, за допомогою режиму повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, досліджено копію рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04 квітня 2013 року з якого вбачається, що позовні вимоги позовні вимоги за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням наявних в матеріалах справи копій, суд вважає за необхідне використати ту частину провадження, що збереглася до втрати провадження, та відновити рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04 квітня 2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 488-493 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 0508/11780/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відновити рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04 квітня 2013 року, наступного змісту:

«

№ 0508/11780/2012

№ 2/255/828/2013

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2013 року Ворошиловський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді Цукурова В.П.,

при секретарі Натеса О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

27 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ДО10/АА-007.08.2.

17 червня 2009 року назву банку змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк».

Згідно з п.п. 1.1 кредитного договору, банк відкриває відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 33 829,90 доларів США, терміном по 27 червня 2015 року включно.

Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу банком у відповідності з положеннями п. 1.4 кредитного договору, тобто готівкою з подальшим їх обов`язковим продажем через касу банку.

Факт видачі кредиту відповідачу за кредитним договором підтверджується заявою на видачу готівки №59_23 від 27.06.2008 року, що містить підпис боржника.

Таким чином, банк у повному обсязі виконав свої обов`язки перед відповідачем за кредитним договором.

Кредит був виданий відповідачу за умови сплати ним банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 14,5% річних відповідно до п. 1.5 кредитного договору.

Відповідно до п.п. 3.1-3.3 кредитного договору відповідач взяв на себе обов`язок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом в сумі 403 долари США; повернути одержаний кредит згідно у мовами кредитного договору не пізніше 27.06.2015 року; сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом до 10 числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця, наступного за звітним, а також 27.06.2015 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом.

Всупереч умов п.п. 3.1 та 3.3 кредитного договору відповідач неодноразово порушував вищезазначені умови, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Пунктом 5.2 банку надано право у разі недотримання позичальником умов кредитного договору, вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також звернути стягнення на предмет застави.

Вказане право достроково вимагати повернення кредиту було реалізовано банком належним чином, що підтверджується вимогою від 19.01.2011 року за вих. 151.6-11-б.б/327, що була направлена ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням про отримання вимоги.

Пунктом 3.9 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів відповідач зобов`язується сплачувати банку за кожен день пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості.

Таким чином, загальний розмір грошових вимог банку, які виникли на підставі кредитного договору станом на 08 жовтня 2012 року складає 1 529 400,86 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 25 366,10 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.10.2012 року становить 202 751,24 гривні; заборгованість за процентами 4 124,93 долари США, що за курсом НБУ станом на 08.10.2012 року становить 32 970,57 гривень; пеня, нарахована згідно умов кредитного договору 1 254 450,33 гривень, зокрема: пеня за порушення строків повернення кредиту 725 947,33 гривні; пеня за порушення строків оплати відсотків 528 503,00 гривень; три відсотки річних, нараховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у сумі 6 930,45 гривень, зокрема: 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за своєчасного повернення кредиту 4 207,07 гривень, 3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків 2 723,38 гривень.

За офіційним курсом НБУ станом на 08 жовтня 22012 року 100 доалрів США дорівнює 799,30 гривень, згідно Службового розпорядження НБУ від 05.10.2012 року за №205/386 «Про офіційний курс гривні до іноземних валют».

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №ДО10/АА-007.08.2 від 27.06.2008 року в розмірі 1 529 400,86 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. В судові засіданні 14.12.2012 року, 15.02.2013 року відповідач також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач не повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання.

Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

27 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ДО10/АА-007.08.2 (а.с. 7-9).

17 червня 2009 року назву банку змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (а.с. 27).

Згідно з п.п. 1.1 кредитного договору, банк відкриває відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 33 829,90 доларів США, терміном по 27 червня 2015 року включно.

Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу банком у відповідності з положеннями п. 1.4 кредитного договору, тобто готівкою з подальшим їх обов`язковим продажем через касу банку. Факт видачі кредиту відповідачу за кредитним договором підтверджується заявою на видачу готівки №59_23 від 27.06.2008 року, що містить підпис ОСОБА_1 (а.с. 10).

Таким чином, банк у повному обсязі виконав свої обов`язки перед відповідачем за кредитним договором.

Кредит був виданий відповідачу за умови сплати ним банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 14,5% річних відповідно до п. 1.5 кредитного договору.

Відповідно до п.п. 3.1-3.3 кредитного договору відповідач взяв на себе обов`язок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом в сумі 403 долари США; повернути одержаний кредит згідно у мовами кредитного договору не пізніше 27.06.2015 року; сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом до 10 числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця, наступного за звітним, а також 27.06.2015 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом..

Всупереч умов п.п. 3.1 та 3.3 кредитного договору відповідач неодноразово порушував вищезазначені умови, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №ДО10/АА-007.08.2 від 27.06.2008 року станом на 08.10.2012 року по основній сумі кредиту та відсотках становить: заборгованість за кредитом 25 366,10 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.10.2012 року становить 202 751,24 гривні; заборгованість за процентами 4 124,93 долари США, що за курсом НБУ станом на 08.10.2012 року становить 32 970,57 гривень (а.с. 20-21).

Пунктом 5.2 банку надано право у разі недотримання позичальником умов кредитного договору, вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів.

Вказане право достроково вимагати повернення кредиту було реалізовано банком належним чином, що підтверджується вимогою від 19.01.2011 року за вих. 151.6-11-б.б/327, що була направлена ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням про отримання вимоги (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 3.9 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів відповідач зобов`язується сплачувати банку за кожен день пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №ДО10/АА-007.08.2 від 27.06.2008 року станом на 08.10.2012 року пеня, нарахована згідно умов кредитного договору становить 1 254 450,33 гривень, зокрема: пеня за порушення строків повернення кредиту 725 947,33 гривні; пеня за порушення строків оплати відсотків 528 503,00 гривень (а.с. 21).

У той же час, частиною 3 статті 551 визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №ДО10/АА-007.08.2 від 27.06.2008 року до суми у розмірі 235 721,81 гривень та стягнути саме цю суму, а не 1 254 450,33 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, банком було нараховано ОСОБА_1 три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України у сумі 6 930,45 гривень, зокрема: 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за своєчасного повернення кредиту 4 207,07 гривень, 3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків 2 723,38 гривень (а.с. 22-23).

За офіційним курсом НБУ станом на 08 жовтня 22012 року 100 доларів США дорівнює 799,30 гривень, згідно Службового розпорядження НБУ від 05.10.2012 року за №205/386 «Про офіційний курс гривні до іноземних валют» (а.с. 6).

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного Кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням позичальником своїх зобов`язань.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №ДО10/АА-007.08.2 від 27.06.2008 року у загальному розмірі 478 374,07 гривень, а саме: заборгованість за кредитом у сумі 202 751,24 гривня, заборгованість за процентами у сумі 32 970,57 гривень, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у сумі 235 721,81 гривня, 3% річних, нараховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у сумі 6 930,45 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 3 219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень 00 копійок.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 551, 559, 610, 611, 612, 625 ЦК України та керуючись ст.ст. 11, 58-60, 88, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №ДО10/АА-007.08.2 від 27.06.2008 року у розмірі 478 374,07 гривень, судові витрати у сумі 3 219,00 гривень, а всього стягнути 481 593 (чотириста вісімдесят одну тисячу п`ятсот дев`яносто три) гривні 07 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ворошиловським районним судом м. Донецька за заявою відповідача про перегляд такого рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано через Ворошиловський районний суд м.Донецька до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька В.П. Цукуров»

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя І.М.Владимирська