Провадження №2/522/82/19
Справа № 522/6312/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними та скасування протоколу та поновлення на квартирному обліку,

ВСТАНОВИВ:
Позивач 11.04.2018 року звернувся до суду із позовом, який був уточнений ним 02.05.2018 року, за яким просив визнати незаконним та скасувати протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2008 року №35 у частині прийнятого рішення про виключення його, ОСОБА_1 , із числа осіб, які потребують поліпшення житлових умов в Одеському гарнізоні; поновити його, ОСОБА_1 , на квартирному обліку.

В обґрунтування позову зазначив, що він, ОСОБА_1 , є капітаном-лейтенантом у відставці та перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (після ліквідації якої у 2008 році правонаступником стала військова частина НОМЕР_1 ). 12.09.1997 року він звернувся із Рапортом до командира військової частини, в якому просив поставити його на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_3 . На засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення про внесення його в загальні списки безквартирних військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 із 12.09.1997 року, про що складено протокол №39 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.09.1997 року.

Наказом №047 від 05.03.2001 року заступника Міністра оборони України командувача військово-морських сил України позивач був звільнений у запас за пунктом 65, підпункт «в» (за станом здоров`я).

11.06.2001 року він звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_2 , в якому просив поставити його на позачергове отримання житла при військовій частині НОМЕР_2 у зв`язку з його звільненням у запас за станом здоров`я, внаслідок чого з 14.06.2001 року він був внесений у списки осіб, які користуються правом позачергового забезпечення житлом.

Однак, із листа за підписом Тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління полковника О.А Галушко від 14.09.2016 року позивачу стало відомо, що у зв`язку з тим, що він не пройшов щорічну перереєстрацію громадян, які потребують поліпшення житлових умов, житловою комісією військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про виключення його з числа осіб, які потребують поліпшення житлових умов в Одеському гарнізоні, про що складено протокол від 05.02.2008 року №35. При цьому посилався на те, що на засідання житлової комісії він запрошений не був та із вказаним вище протоколом ознайомлений не був.

11.10.2016 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із рапортом про зарахування (поновлення) його на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , за результатами якого складено протокол №16 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2016 року, яким постановлено відкласти розгляд вказаного рапорту позивача до моменту надання позивачем в повному обсязі відповідних документів.

Після надання позивачем відповідних документів на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 19.01.2017 року було складено протокол №1, яким було постановлено клопотати перед житловою комісією Одеського гарнізону про розгляд наданих позивачем документів про зарахування (поновлення) на квартирному обліку в Одеському гарнізоні на засідання житлової комісії.

Між тим, за викладений обставин позивач вважає протиправними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у прийнятті рішенні про виключення його із числа осіб, які потребують поліпшення житлових умов в Одеському гарнізоні, а також вважає протиправним протокол комісії від 05.02.2008 року №35. Посилався на те, що засіданні комісії було проведено за його відсутності, чим було позбавлено його можливості реалізувати право на надання відповідних документів із метою розгляду питання про перереєстрацію його облікової справи; крім того, копія витягу із протоколу не була надіслана йому. Окрім того, чинним законодавством не передбачена можливість зняття з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених із військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов та зі списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, у зв`язку з не проходженням щорічної перереєстрації облікової справи.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху.

02.05.2018 року позивачем було подано заяву, якою він усунув недоліки, встановлені в ухвалі суду від 17.04.2018 року.

Ухвалою суду від 07.05.2018 року прийнята до провадження та призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання на 12.06.2018 року.

До суду надійшов відзив військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву ОСОБА_1 , згідно якого позовні вимоги не визнали та просили відмовити за їх необґрунтованості. Посилались на те, що згадане рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (оформлене протоколом від 05.02.2018 року №35) не порушує прав або законних інтересів позивача, що у свою чергу виключає можливість визнання згаданого рішення незаконним та його скасування. Зазначили, що рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом №36 від 06.03.2008 року, відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року №470, позивач був тимчасово, до моменту надання підтверджуючих документів на право перебування на квартирному обліку, знятий із квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у зв`язку з не проходженням щорічної перереєстрації. При цьому, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом від 23.04.2009 року №46 рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , викладене у протоколі №36 від 06.03.2008 року, а саме пункт 2 щодо тимчасового зняття із квартирного обліку осіб, що не пройшли щорічну перереєстрацію, було скасовано. Також посилались на те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Протягом 10 років він взагалі не цікавився станом справ щодо перебування його на відповідному обліку, документів, необхідних для щорічної перереєстрації, як і адрес для листування, не надавав.

У зв`язку з першою неявкою сторони позивача 12.06.2018 року розгляд справи був відкладений на 16.07.2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 16.07.2018 року, згідно вимог ст.ст.197,198, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК судом відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку повторною неявкою позивача, оскільки така процесуальна дія не передбачена на стадії підготовчого провадження по справі.

Ухвалою суду від 16.07.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.11.2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 01.11.2018 року із кола відповідачів по справі було виключено житлову комісію військової частини НОМЕР_1 , оскільки остання не є самостійною юридичною особою. Розгляд справи був відкладений на 07.11.2018 року.

07.11.2018 року у зв`язку з неявкою сторони позивача розгляд справи був відкладений на 06.12.2018 року.

Ухвалою суду від 06.12.2018 року провадження у справі було зупинено до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Військовий стан в Україні було припинено 26.12.2018 року.

Ухвалою суду від 08.01.2019 року провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду на 20.03.2019 року.

У судовому засіданні 20.03.2019 року представник позивача Сон К.Е. (по довіреності від 03.04.2018 року) позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити. Посилався на те, що оскаржуваний протокол у відповідача взагалі відсутній та не був наданий позивачу. Також вважає, що позивач звернувся до суду із дійсним позовом у межах строків позовної давності, оскільки йому стало відомо про виключення його із списку лише із листав КЕУ Збройних Сил України від 14.09.2016 року.

Представник відповідача Пугач В.В. (по довіреності від 08.01.2019 року) у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити із підстав, викладених у їх відзиві. Посилався на те, що у них є протокол №35, але в ньому взагалі не йдеться про виключення позивача із списку осіб, які перебувають на квартирному обліку. Представнику відповідача не зрозуміло, чому КЕВ посилається на вказаний протокол №35. Вказував, що позивач до 2016 року письмово до них не звертався, жодних рапортів та документів до 2016 року не надавав. На теперішній час позивач перебуває на квартирному обліку та взагалі представнику відповідача не зрозуміло, чому з 2008 року позивач не цікавився про стан документів щодо перебування його обліку, хочу був обізнаний про необхідність проходження перереєстрації.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які були присутні в судовому засіданні, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову на підставі наступного.
Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є капітаном-лейтенантом у відставці та перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (після ліквідації якої у 2008 році правонаступником стала військова частина НОМЕР_1 ).

12.09.1997 року позивач звернувся із Рапортом до командира військової частини, в якому просив поставити його у складі сім`ї: дружина ОСОБА_2 , на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_3 .

На засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення про внесення його в загальні списки безквартирних військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 із 12.09.1997 року, про що складено протокол №39 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.09.1997 року. (а.с.18).

Наказом №047 від 05.03.2001 року заступника Міністра оборони України командувача військово-морських сил України позивач був звільнений у запас за пунктом 65, підпункт «в» (за станом здоров`я), що підтверджується копією витягу із наказу наявною у матеріалах справи (а.с.13).

11.06.2001 року позивач звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_2 , в якому просив поставити його у складі сім`ї: дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 , на позачергове отримання житла при військовій частині НОМЕР_2 у зв`язку з його звільненням у запас за станом здоров`я, внаслідок чого з 14.06.2001 року він був внесений у списки осіб, які користуються правом позачергового забезпечення житлом.

У своєму позові позивач як на підставу вимог зазначає, що , у зв`язку з тим, що позивач не пройшов щорічну перереєстрацію громадян, які потребують поліпшення житлових умов (не поновив документи в обліковій справі), житловою комісією військової частини НОМЕР_1 (яка є правонаступником житлової комісії військової частини НОМЕР_2 ) було прийнято рішення (протокол віл 06.03.2008 року №36) про виключення позивача із числа осіб, потребуючих поліпшення житлових умов в Одеському гарнізоні військовослужбовців та осіб, звільнених у запас чи відставку, які перебували на квартирному обліку в військовій частині НОМЕР_1 та підлеглих військових частинах (військова частина НОМЕР_2 в тому числі).

З копії протоколу №36 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2008 року, наявною у матеріалах справи (а.с.61-62), згідно з якою вказано, що до моменту подання підтверджуючих документів на право перебування на квартирному обліку тимчасово зняти із квартирного обліку осіб, що у відповідності до п. 12Б Порядку обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, не пройшли щорічну перереєстрацію.

У подальшому, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом від 23.04.2009 року №46, рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , викладене у протоколі №36 від 06.03.2008 року, а саме пункт 2 щодо тимчасового зняття із квартирного обліку осіб, що не пройшли щорічну перереєстрацію, було скасовано.

11.10.2016 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із рапортом про зарахування (поновлення) його на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , за результатами розгляду якого складено протокол №16 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2016 року, яким постановлено відкласти розгляд вказаного рапорту позивача до моменту надання позивачем в повному обсязі відповідних документів. Зазначене підтверджується копіює витягу з протоколу №16 від 20.10.2016 року (а.с.14-15).

Згідно витягу із протоколу №1 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.01.2017 року, з 2001 року по 2011 рік позивачем жодних підтверджуючих документів про потребу поліпшення житлових умов в Одеському гарнізоні військовослужбовців та осіб, звільнених у запас чи відставку не надав.

Житловою комісією військової частини НОМЕР_1 згідно рішення від 19.01.2017 року, оформленому у вигляді протоколу №1, було постановлено клопотати перед житловою комісією Одеського гарнізону про розгляд наданих капітаном-лейтенантом у відставці ОСОБА_1 документів щодо зарахування (поновлення) його на квартирному обліку в Одеському гарнізоні на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач просив визнати незаконним та скасувати протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2008 року №35 у частині прийнятого рішення про виключення його, ОСОБА_1 , із числа осіб, які потребують поліпшення житлових умов в Одеському гарнізоні; поновити його, ОСОБА_1 , на квартирному обліку.

Як встановлено із пояснень представника позивача про існування вказаного рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (протоколу №35 від 05.02.2008 року) позивач дізнався із листа головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України за підписом Тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління полковника О.А Галушко від 14.09.2016 року.

Дослідивши надану до суду копію листа від 14.09.2016 року, суд вбачає, що дійсно в ньому з посиланням на протокол від 05.02.2008 року № 35 зазначено, що у зв`язку з тим, що позивач не пройшов щорічну перереєстрацію громадян, які потребують поліпшення житлових умов, житловою комісією військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про виключення його з числа осіб, які потребують поліпшення житлових умов в Одеському гарнізоні.

Із боку сторони відповідача до суду надано копію протоколу №35 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2008 року, згідно якого вбачається, що на вирішення житлової комісії було постановлено питання щодо передачі житлових облікових справ безквартирних військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 до КЕВ м. Одеси.

З розглядом даного питання житловою комісією військової частини було постановлено: надати до КЕВ м. Одеси:

1.Уточнені списки безквартирних військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 станом на 07.02.2008 року;

2.Списки безквартирних військовослужбовців, житлові облікові справи яких були передані до КЕВ м. Одеси (в тому числі тих, що користуються правом позачергового та першочергового отримання житла);

3.Списку безквартирних військовослужбовців, що не пройшли щорічну перереєстрацію (у тому числі тих, що користуються правом позачергового та першочергового отримання житла);

4.Довідку голови житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про військовослужбовців, які не пройшли щорічну перереєстрацію та житлові облікові справи яких не передані до КЕВ м. Одеси.

Між тим, із змісту даного протоколу №35 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2008 року, не вбачається, що даний протокол стосувався безпосередньо позивача та в ньому взагалі не йдеться про виключення позивача із списку осіб, які перебувають на квартирному обліку.

Жодних додатків до протоколу із списом безквартирних військовослужбовців, що не пройшли щорічну перереєстрацію (у тому числі тих, що користуються правом позачергового та першочергового отримання житла), до суду сторонами не надано.

Також із змісту протоколу №36 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2008 року, згідно якого було постановлено до моменту надання підтверджуючих документів на право перебування на квартирному обліку, тимчасово зняти із квартирного обліку осіб, що у відповідності до п.12Б порядку обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, не пройшли щорічну перереєстрацію.

Між тим, із даного протоколу також не вбачається, що останній стосується саме позивача.

Жодних списків із прізвищами осіб, яких даних протокол стосувався, суду також не надано.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Між тим, до позовної заяви не додано жодного належного та достовірного доказу та в ході розгляду справи позивач не надав ніяких документів, які б підтверджували факт порушення його прав саме прийнятим житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішенням, оформленим у вигляді протоколу від 05.02.2008 року №35).

Суд вбачає, що оскаржуваний протокол не містить жодних посилань стосовно інтересів та прав позивача. У даному оскаржувані рішенні відсутні посилання щодо виключення позивача із списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.

Судом роз`яснювалось стороні позивача його право щодо заявлення клопотання про витребування доказів (в частині дослідження доказів щодо осіб, яких стосуються протоколи житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №35 від 05.02.2008 року та №36 від 06.03.2008 року), проте останні таким процесуальним правом не скористались.

У відповідності до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, із урахуванням викладеного, на підставі наявних матеріалів та пояснень сторін судом не встановлено, а стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами порушення прав позивача у зв`язку з прийняттям житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення (протоколу) від 05.02.2008 року №35 та необхідності скасування вказаного рішення, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог за їх недоведеності.

Щодо клопотання сторони відповідача про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності суд зазначає наступне.

У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.
Отже, тільки у разі, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК і вирішити питання про наслідки такого спливу (або відмовити у задоволенні заявлених вимог у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір із застосуванням наведеної норми ЦК).

Між тим, із урахуванням викладеного, суд не застосовує наслідки пропуску строку позовної давності, про застосування яких було заявлено представником відповідача, оскільки в позові ОСОБА_1 відмовлено саме з підстав його недоведеності.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати також не підлягають стягненню із відповідача.

Керуючись ст.19, 47 Конституції України, ст.ст.. 15, 16, 256, 257, 266 ЦК України; ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 49, 76, 81, 89, 95, 210, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження АДРЕСА_1 ) про визнання незаконними та скасування протоколу та поновлення на квартирному обліку, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 25.03.2019 року.

Суддя Домусчі Л.В.