Провадження №2/0203/845/2019
УХВАЛА

02 грудня 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики,

у с т а н о в и в:

1. 08 вересня 2014 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договорів дійсними, стягнення заборгованості за договором позики. Предметом позову є заборгованість, що виникла на підставі укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договором безпроцентної цільової позики від 12.05.2010, за яким останній для придбання нерухомого майна одержав позику у сумі 215 000,00 грн. (а.с.а.с. 2 5).

2. 22 жовтня 2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалене рішення про задоволення позову (а.с.а.с. 32 35).

3. 04 липня 2016 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області рішення від 22.10.2014 було скасоване в частині визнання договорів дійсними з відмовою у цій частині у позові (а.с.а.с. 94 96).

4. 18 квітня 2018 року Верховний Суд ухвалив постанову про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, направлення справи на новий розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.а.с. 146 149).

5. 25 травня 2018 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до участі у справі в якості третьої особи було залучено ОСОБА_3 (а.с. 153).

6. 05 лютого 2019 року позивач уточнив позов, відмовившись від позовних вимог до ОСОБА_4 (а.с. 179).

7. 05 березня 2019 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська справу за підсудністю було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 180).

8. 02 грудня 2019 року сторони звернулися до суду із спільною заявою про закриття провадження у справі, затвердження мирової угоди за такими умовами:

- відповідач визнає свої зобов`язання перед позивачем по сплаті заборгованості в сумі 200 000,00 грн., які виникли з укладенням договору позики для придбання квартири АДРЕСА_1 ;

- сторони підтверджують факт придбання квартири за кошти, одержані за договором позики;

- до укладення мирової угоди відповідач сплатив позивачеві в рахунок сплати заборгованості за договором позики 15 000,00 грн. (залишок становить 200 000,00 грн.);

- заборгованість за договором позики має бути сплачена у строк до 30.10.2021, але може бути погашена достроково;

- у випадку належного виконання відповідачем умов мирової угоди позивач зобов`язується не висувати жодних вимог на підставі договору позики;

- у випадку порушення відповідачем умов мирової угоди він зобов`язується сплатити позивачеві штраф у розмірі 50% від суми залишку заборгованості за договором позики.

9. Позивач, представники сторін у судовому засіданні підтримали заяву про закриття провадження у справі та затвердження мирової угоди.

10. Представники третьої особи у суді заперечували проти задоволення поданої заяви, обґрунтувавши це тим, що договір позики було укладено з метою уникнути поділу квартири, придбаної під час шлюбу, укладеного між відповідачем та третьою особою, а кошти, зазначені у ньому насправді не передавались. Крім того, тепер зазначена квартира належить дітям подружжя, отже закриття провадження у справі за таких умов порушить їхні права та охоронювані законом інтереси.

11. Заслухавши думки позивача, представників сторін та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що мирову угоду необхідно затвердити, провадження у справі закрити, з таких підстав.

12. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду, і вона затверджена судом.

13. Умови мирової угоди не суперечать законові та не порушують чиїх-небудь прав та охороняємих законом інтересів.

14. Ураховуючи викладене, існують усі підстави для затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі.

15. При цьому суд критично ставиться до позиції, висловленої у судовому засіданні представниками третьої особи, з огляду на таке.

16. Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

17. Судом встановлено, що, зважаючи на задекларований у приведеній нормі принцип презумпції правомірності договору безпроцентної цільової позики від 12.05.2010, третя особа з відповідним позовом про визнання його недійсним не звернулася, удавшися лише до його критики у судових засіданнях.

18. Відтак, ураховуючи той факт, що недійсність вказаного правочину (зважаючи на його оспорюваний характер) не була встановлена жодним судом, суд не бере до уваги доводи представників третьої особи.

19. Відомості щодо належності придбаної квартири малолітнім дітям відповідача та третьої особи не мають правового значення, оскільки не стосуються предмету укладеної мирової угоди.

20. Судом перевірено повноваження представника відповідача з укладення від імені останнього мирової угоди, що передані за довіреністю від 20.01.2017, посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М., зареєстрованою у реєстрі за №58.

21. Крім того, у порядку статті 142 ЦПК позивачеві з державного бюджету підлягають поверненню 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову (а.с. 1).

22. Керуючись статтями 133, 142, 255, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Затвердити мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ), третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики на таких умовах:

- ОСОБА_2 визнає свої зобов`язання перед ОСОБА_1 по сплаті заборгованості в сумі 200 000,00 грн., які виникли з укладенням 12 травня 2010 року договору безпроцентної цільової позики в сумі 215 000,00 грн. для придбання квартири АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджують факт придбання квартири АДРЕСА_1 за кошти, одержані за договором безпроцентної цільової позики від 12 травня 2010 року;

- до укладення мирової угоди ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 в рахунок сплати заборгованості за договором безпроцентної цільової позики від 12 травня 2010 року 15 000,00 грн. (залишок становить 200 000,00 грн.);

- заборгованість за договором безпроцентної цільової позики від 12 травня 2010 року має бути сплачена у строк до 30 жовтня 2021 року, але може бути погашена достроково;

- у випадку належного виконання ОСОБА_2 умов мирової угоди ОСОБА_1 зобов`язується не висувати жодних вимог на підставі пункту 5.2 договору безпроцентної цільової позики від 12 травня 2010 року;

- у випадку порушення ОСОБА_2 умов мирової угоди він зобов`язується сплатити ОСОБА_1 штраф у розмірі 50% від суми залишку заборгованості за договором безпроцентної цільової позики від 12 травня 2010 року.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у сумі 1 075,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Ухвала підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох років від дня її постановлення.

Ухвала набрала законної сили:

Повну ухвалу складено 03 грудня 2019 року.

Суддя М.О. Католікян