Справа № 485/1658/19
Провадження № 2/485/794/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,

встановив:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

У позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новософіївка Снігурівського району Миколаївської області помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на належну йому земельну ділянку площею 4,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Горохівської (колишньої Баратівської) сільської ради Миколаївської області.

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька. Окрім нього, спадкоємцем за законом також є його брат, відповідач у справі, який фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою.

За життя батько хворів на хронічну недостатність кровообігу та ішемічну хворобу серця. В 2013 році він забрав батька до себе, доглядав і лікував до дня смерті, так як той потребував постійної допомоги, був у безпорадному стані та не міг самостійно себе обслуговувати, також він займався похованням свого батька.

Відповідач самоусунувся від допомоги батьку, не спілкувався з ним, не надавав жодної допомоги, хоча мав таку можливість. Після смерті батька не займався його похованям та не вчиняв дій щодо оформлення спадщини.

Враховуючи наведене, позивач просить суд усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті батька.

В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач також надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнав повністю. В своїй заяві надав пояснення про те, що дійсно на день смерті батька він був зареєстрований з ним за однією адресою в с.Новософіївка, але за вказаною адресою не проживав. З 2015 року по теперішній час він фактично проживає в с.Єлизаветівка. Йому відомо про те, що батько з 2013 року хворів на тяжку хворобу та внаслідок цього потребував постійної допомоги, був у безпорадному стані, не міг самостійно себе обслуговувати. Проте він з батьком не спілкувався, не надавав йому жодної допомоги, хоча мав таку можливість, та не займався його похованням. Протягом шестимісячного строку після смерті батька до нотаріальної контори не звертався ані з заявою про прийняття спадщини, оскільки на неї не претендує, ані з заявою про відмову від спадщини, оскільки мав травму ноги та не міг пересуватися. З вказаних обставин не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новософіївка Снігурівського району Миколаївської у віці 74 роки помер ОСОБА_3 , актовий запис про смерть №237 складено 18 липня 2018 року у Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області і на його підставі видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, площею 4,87 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Горохівської (колишньої Баратівської) сільської ради Миколаївської області, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №587614, виданого Снігурівською райдержадміністрацією 07 вересня 2006 року на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області №483-р від 05.07.2006 року (а.с.8).

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є його діти позивач ОСОБА_1 , який подав відповідну заяву в шестимісячний строк про прийняття спадщини, та відповідач ОСОБА_2 , як такий що був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Родинні відносини підтверджуються наданими копіями свідоцтв про народження спадкоємців, де батько вказаний " ОСОБА_3 ".

Дружина спадкодавця ОСОБА_4 також ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в с.Новософіївка Снігурівського району Миколаївської області, про що виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 01 червня 2012 року складено актовий запис про смерть №9 та на його підставі видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Як вбачається з копії спадкової справи №19/2018, заведеної 23 липня 2018 року приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Шульгою Т.В. до майна померлого ОСОБА_3 ,позивач ОСОБА_1 звернувся до нотконтори 23 липня 2018 року із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована за №42. Крім того, як вбачається з довідки Баратівської сільської ради №1288 від 23.07.2018 року, померлий ОСОБА_3 з 1974 року до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своїм сином ОСОБА_2 23 липня 2019 року приватний нотаріус Шульга Т.В. направляла повідомлення ОСОБА_2 з роз"ясненням його права прийняти рішення про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини та про необхідність звернутися до нотконтори з відповідною заявою. Проте відповідач із відповідною заявою до нотаріуса не звернувся. Інші спадкоємці по матеріалам спадкової справи відсутні (а.с.26-46).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, за вказаною адресою був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , син померлого, тому вважається таким що фактично прийняв спадщину.

До дня смерті ОСОБА_3 хворів на хронічну недостатність кровообігу, ішемічну хворобу серця, кардіосклероз атеросклеротичний, що спричинило смерть спадкодавця, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть №226 від 18.07.2018 року (а.с.11).

Актом депутата Горохівської об"єднаної територіальної громади Зуб М.П. від 16.10.2019 року встановлено, що ОСОБА_3 у зв"язку з хворобою дійсно перебував у безпорадному стані, потребував догляду, тому в 2013 році його забрав до себе син ОСОБА_1 та доглядав батька, а після смерті займався його похованням. Другий син ОСОБА_2 жив своїм життям, усунувся від догляду за хворим батьком, переклавши весь догляд на брата, вказане підтвердили сусіди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.10).

Обставини можливості надавати матеріальної та фізичної допомоги батькові, якої він потребував, догляду та спілкування, відповідач не оспорив та навпаки надав письмові пояснення про те, що він дійсно самоусунувся від надання допомоги батькові, хоча той потребував такої допомоги, а він міг її надати.

Відповідач бездіяв умисно на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Його бездіяльність є винною поведінкою за усвідомлення свого обов`язку, який він мав можливість виконувати, але не вчиняв необхідних дій. Спадкодавець потребував допомоги і від спадкоємця за отримання такої і від інших осіб, у тому числі відповідача. Відповідач мав матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 142, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 02.12.2019 р.

Суддя