Провадження № 2/127/4574/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В. В.

при секретарі: Гончаруку І. О.

за участі: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, 02 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2699.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З червня 2018 року сторони подружніх стосунків не підтримують через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільтних інтересів та життєвих поглядів. У зв'язку з різними поглядами на подружні стосунки, відсутність взаєморозуміння між ними, позивач вирішила розірвати даний шлюб.

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день, вона проживає з донькою окремо від відповідача, відповідч отримує мінливий нерегулярний дохід, тому вона вважає достатнім та розумним розміром для утримання неповнолітньої доньки визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., до досягнення дитиною повноліття, які просить суд стягнути із відповідача на її користь.

До початку розгляду справи по суті, позивач ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги, в частинні стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 грн. Судові витрати просила залишити за нею. Строк на примирення просила не надавати, так як вважає, що це не призведе до змін у відносинах із відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення. Строк на примирення просив не надавати.

З'ясувавши позиції сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом достовірно встановлено, що 02 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2699, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 02 жовтня 2011 р., серії 1-АМ №107202 (а.с.4).

За час спільного проживання у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 17 жовтня 2012 року року, серії I - АМ № 244947 (а. с.6).

Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, вважають, що примирення неможливе.

Згідно з частиною другою статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя.

Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що вимога позовної заяви про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви щодо стягнення аліментів також підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно довідки № 106/08-01-13/к від 11 січня 2019 року, виданої Головним управлінням ДФС у Вінницькі області у відповідача інформація про дохід відсутня з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року (а.с.39).

Довідкою № 02-15/16 від 03 січня 2019 року виданою Державним центром зайнятості, підтверджується, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний з 28 грудня 2018 року (а.с 40).

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, відповідач належної допомоги на утримання доньки не надає, вона проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 даної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що як було встановлено в судовому засіданні, відповідач офіційно не працює і не має постійного доходу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі по 1200 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати за клопотанням позивача підлягають залишенню за нею.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2699.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - "Костенко".

Судові витрати залишити за позивачем.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення донькою повноліття, а саме з 22.10.2018 року.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 24.01.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АВ № 963367, виданий Замостянським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ПІН НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя: