Номер провадження: 22-ц/813/212/19
Номер справи місцевого суду: 522/4796/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря - Віцько А. І.

учасники справи:

представник відповідача ПАТ «Фідобанк» - Вдовиченко Ганна Всеволодівна

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про припинення зобов`язань, -

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» та відповідно до уточнених позовних вимог просила:

- припинити Кредитний договір №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (), як валютного кредиту з 29.02.2016 року;

- припинити Іпотечний договір від 01.11.2007 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (), посвідчений 01 листопада 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. зареєстровано в реєстрі за № 4807, у зв`язку з припиненням Кредитного договору №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (), як основного зобов`язання з 29.02.2016 року; припинити договір про внесення змін до договору іпотеки від 28.02.2011 року, посвідчений 19.07.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. за № 410; скасувати обтяження, внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження:5954473) та земельну ділянку, загальною площею 0,0482 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер обтяження: 5954375), накладена 01 листопада 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В., зареєстрованих в реєстрі за №№308,309, 1039.

Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що 01 листопада 2 007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір з фізичною особою № 014/1581/74/0334, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 надано кошти строком до 31 жовтня 2022 року за відсотковою ставкою 12%. У забезпечення зобов`язань за Кредитним договором, 01.11.2017 року між позивачем з однієї сторони та громадянкою України ОСОБА_1 з іншої сторони, було укладено Договір іпотеки зі змінами та доповненнями за реєстровим № 4807, відповідно до умов якого в іпотеку передано: житловий будинок загальною площею 387,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки зазначених в договорі: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,0482 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться житловий будинок, що належить ОСОБА_1 , зареєстровано в реєстрі № 308,309. Позивач зазначила, що їй нещодавно стало відомо, що 16.02.2016 року ПУАТ «Фідобанк» звернувся до ОСОБА_1 , з пропозицією (офертою) щодо внесення змін в кредитний договір № 014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року та здійснення реструктуризації існуючої заборгованості в іноземній валюті на гривну, з урахуванням того, що нараховані, і не сплачені, а також нараховані і прострочені проценти за користування кредитом на дату реструктуризації капіталізуються та стають частиною основного боргу. А пунктом 1.2. пропозиції оферти, за умовами зміни валюти зобов`язання за кредитним договором № 014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року фіксується в гривні. У вказаній оферті були викладені умови реструктуризації існуючої заборгованості за кредитним договором та умови акцепту такої пропозиції. Зокрема, у оферті було зазначено, що вона надається на підставі статті 641 ЦК України для укладення з ОСОБА_1 додаткової угоди по кредитному договору щодо реструктуризації її заборгованості в іноземній валюті на умовах, передбачених цією пропозицією. У разі згоди з пропозицією ПУАТ «Фідобанк» ОСОБА_1 було запропоновано здійснити платіж на користь ПУАТ «Фідобанк» у розмірі 1 гривні у строк до 26.02.2016 року, що буде вважатися прийняттям цієї пропозиції від банку.

Однак, позивач вказану оферту від ПУАТ «Фідобанк» не отримала, а про вказану пропозицію (оферту) дізналася через два роки, лише у січні 2018 року. При цьому ОСОБА_1 не сплачувала на визначений в оферті ПУАТ «Фідобанк» рахунок в одну гривню та нею не було прийнято пропозиції банку. Крім того, здійснення конвертації існуючої заборгованості з іноземної валюти на гривню була проведена 29 лютого 2016 року, а не 01 березня 2016 року У зв`язку з конвертацією Кредитного договору від 01 листопада 2007 року, яка була проведена ПАТ «Фідобанк» 29.02.2016 року, зобов`язання боржника позивача у валюті США перед банком припинені, оскільки з 29.02.2016 року в ОСОБА_1 виникли зобов`язання у рамках гривневого кредиту. Позивач зазначила, що з урахуванням наведеного встановлений факт відсутності будь-яких додаткових угод до кредитного та іпотечного договору, які були би укладені між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 з 29.02.2016 року, яка засвідчує бажання боржника укласти додаткову угоду до кредитного та іпотечного договорів. Також, відсутня угода про укладання між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 гривневого договору у зв`язку з реструктуризації та капіталізації валютного договору.

Позивач вважає, що договір про внесення змін до договору іпотеки від 01.11.2007 року, посвідчений 28.02.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. за № 410, також, повинен бути припинений у звязку з припиненням основного зобовязання як передбачено п.п. 2 пунктом 2 іпотечного договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2018 року позов задоволено.

Припинено Кредитний договір №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (), як валютного кредиту з 29.02.2016 року;

- припинено Іпотечний договір від 01.11.2007 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (), посвідчений 01 листопада 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. зареєстровано в реєстрі за № 4807, у зв`язку з припиненням Кредитного договору №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (), як основного зобов`язання з 29.02.2016 року; припинено договір про внесення змін до договору іпотеки від 28.02.2011 року, посвідчений 19.07.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. за № 410; скасувати обтяження, внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження:5954473) та земельну ділянку, загальною площею 0,0482 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер обтяження: 5954375), накладена 01 листопада 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В., зареєстрованих в реєстрі за №№308,309, 1039.

29.02.2016 року зобов`язання позивачки ОСОБА_1 в іноземній валюті (доларах США) за кредитним договором № 014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року є припиненими у зв`язку з реструктуризацією та капіталізацією валютного договору в національну валюту гривну, а умови кредитного договору № 014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року, як валютного кредиту припиненими з 29.02.2016 року, оскільки в ОСОБА_1 з 29.02.2016 року виникли зобов`язання в рамках гривневого кредиту.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У травні 2018 року ПАТ «Фідобанк» в особі представника було подано апеляційну скаргу на вказане рішення, відповідно до якої скаржник просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апелят вказує, що 01 листопада 2007 року М1Ж ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/1581/74/0334, відповідно до умов якого, боржнику надано кошти строком до 31 жовтня 2022 року за відсотковою ставкою 12%. У забезпечення зобов`язань за Кредитним договором, 01.11.2017 року між ВАТ «Ерсте Банк» 3 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, було укладено Договір іпотеки зі змінами та доповненнями за реестровим № 4807, відповідно до умов якого в Іпотеку передано: житловий будинок загальною площею 387,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки зазначених в договорі: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,0482 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ‚ на якій знаходиться житловий будинок, що належить ОСОБА_1 , зареестровано в реєстрі №308,309

16.02.2016р. на адресу Позивача Банк направив лист-пропозицію (оферту) щодо реструктуризації кредитної заборгованості. Зміст Оферти було викладено у Додатку №1 до цього листа у вигляді «Пропозиції (оферти) щодо внесення змін до кредитного договору №014/1581/74/03334 від 01.11.2007 року. (далі - «Пропозиція») . Пропозиція складалася із розділів щодо:

- суми кредиту;

- термінів повернення Частини 1 та Частини 2 Кредиту;

- процентної ставки за користування кредитом ‚

- порядку погашення заборгованості за кредитом та сплата процентів за користування кредитом.

- щодо відсутності Комісій

- інформації про те, що Розрахунок сукупної вартості кредиту ‚ а також відповідний Графік погашення кредиту з урахуванням реструктуризації на умовах, передбачених в цій пропозиції ( у випадку її акценту позичальником ) Фідобанк направить до 20 березня 2016 року.

- інформації про те, що інші умови Кредитного договору залишаються без змін та діють в частині, що не протирічить пропозиції у разі акценту.

- інформації про те, що ця пропозиція надана на на підставі ст.641 ЦК України Для укладення Додаткової угоди до Кредитного договору на умовах‚ передбачених цією Пропозицтею.

- інформації про те, що у разі згоди з пропозицією необхідно зробити платіж на рахунок відповідача у розмірі від 1 грн. у строк до 26 лютого 2016 року, що буде вважатися прийняттям пропозиції.

Таким чином, Пропозиція містила усі істотні умови Додаткової угоди щодо реструктуризації кредиту.

01.03.2016р. на рахунок Позивача на погашення кредитної заборгованості надійшла сума у розмірі 1 грн., цими діями Позивач надав згоду на укладання Додатковоі угоди до Кредитного договору на умовах, викладених в Пропозиції

Разом з тим, 07.11.2018 року представником ПАТ «Фідобанк» на адресу Одеського апеляційного суду було направлено додаткові пояснення до апеляційної скарги, з яких вбачається, що представник позивача зазначає, що боржником не було акцептовано оферту, яка була надіслана на адресу ОСОБА_1 .

Таким чином, ПАТ «Фідобанк» стало відомо про те, що конвертація заборгованості в іноземній валюті на гривню фактично не відбулась.

Оскільки в Пропозиції щодо реструктуризації кредиту було встановлено чіткий строк, протягом якого вона діє, а позивач зазначив, що ним не було проведено оплати від 1 гривні до 26.02.2016 року та не вчинялось жодних дій щодо прийняття пропозиції ПАТ «ФІДОБАНК» щодо внесения змін до Кредитного договору від 16.02.2016 року. Таким чином, всі зобов`язання та умови для Позивача за Кредитним договором № 014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року залишилися без змін.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

08 листопада 2018 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції є законним, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.

При цьому вказав, що зобов`язання за Кредитним договором №014/1581/74/0334 від 01 листопада 2007 року було змінено на нове зобов`язання, що є новацією. Таким чином, первісне зобов`язання припинилось, а відтак похідні договори (додаткові зобов`язання), такі як договори поруки та іпотеки, теж є припиненими. Окрім того, представник позивача просив повернути доданий до пояснень розрахунок, оскільки відповідач у порушення ч. 3 ст. 367 ЦПК України не обґрунтував неможливість його подачі до суду першої інстанції, так як твердження відповідача про те, що йому стало відомо, що реструктуризація не відбулась не є логічним та не відповідає дійсності, оскільки відповідач сам її проводив.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

16 травня 2018 року представником ПАТ «Фідобанк» було подано апеляційну скаргу на вищезгадане рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2018 року було визначено склад судової колегії: головуючий суддя Л. М. Вадовська, суддів: А. І. Дрішлюка, Є. С. Сєвєрової.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2018 року справу було призначено до розгляду.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10.01.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Сєвєрової Є.С., суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я., та ухвалою від 15.01.2019 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження, а також призначено її до розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.07.2019 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Колеснікова Г.Я. та Вадовської Л.М., у зв`язку з чим справу передано до канцелярії Одеського апеляційного суду та визначено суддів в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, а саме: А. І . Дрішлюк, Л. Г. Ващенко.

23 жовтня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду було задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Л. Г. Ващенко та Є. С. Сєвєрової, у зв`язку з чим справу передано до канцелярії Одеського апеляційного суду та визначено суддів, а саме: головуючий суддя - О. В. Князюк, судді: О. М. Таварткіладзе, А. І. Дрішлюк.

Ухвалою від 24 жовтня 2019 року справу було прийнято до провадження під головуванням судді Князюка О. В. та призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи

01 листопада 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 014/1581/74/0334 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кошти в сумі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) доларів США строком до 31 жовтня 2022 року за відсотковою ставкою 12% з погашенням кредиту та відсотків за користування ним щомісячно, шляхом сплати кожного місяця рівних платежів.

Як визначено в умовах Кредитного договору, укладеного між сторонами, Кредитний договір було укладено в іноземній валюті (доларах США).

У забезпечення зобов`язань за Кредитним договором з фізичною особою №014/1581/74/0334, 28 лютого 2011 року був укладений Договір поруки №014/1581/74/03334 від 28 лютого 2011 року, в забезпечення зобов`язань за Кредитним договором №014/1581/74/03334, між Банком з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони.

В забезпечення зобов`язань за спірним Кредитним договором, 01 листопада 2007 року укладено договір іпотеки з ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 , відповідно до умов п. 1.2. якого, для забезпечення повного і своєчасного виконання Боржником зобов`язань, визначених у Статті 1 цього Договору, Іпотекодавець цим надає Іпотекодержателю в Іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, яка розташована за тією ж адресою.

16 лютого 2016 року ПАТ «Фідобанк» звертався до ОСОБА_1 з пропозицією (оферта) щодо внесення змін до кредитного договору №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року та здійснення реструктуризації існуючої заборгованості в іноземній валюті на гривню, з урахуванням того, що нараховані, і не сплачені, а також нараховані і прострочені проценти за користування кредитом на дату реструктуризації капіталізуються та стають частиною основного боргу (п. 1.1. пропозиції - оферти). Пунктом 1.2 пропозиції - оферти визначено, що за умовами зміни валюти зобов`язання за кредитним договором №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року фіксується в гривні. У вказаній оферті були викладені умови реструктуризації існуючої заборгованості за кредитним договором та умови акцепту такої пропозиції

Відповідно до п.1.1 іпотечного договору, з урахуванням договору про внесення змін до договору іпотеки, іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов`язання, наступне нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка розташована у АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

У матеріалах справи наявні лист від 16.02.2016 року за вих. №2-3-5-1/1146 за підписом заступника голови правління Фідобанк (Ромушка Ю. О.), додаток №1 до листа від 16.02.2016 року за вих. №2-3-5-1/1146 та додаток №2 до листа від 16.02.2016 року за вих. №2-3-5-1/1146, які містять пропозицію (оферту) про внесення змін до кредитного договору №014/1581/74/03334 від 01.11.2007 року шляхом конвертації існуючої заборгованості в іноземній валюті на гривну (п.1.1. пропозиції оферти). Зокрема, відповідач у оферті зазначив, що пропозиція надається на підставі статті 641 ЦК України для укладення з позивачкою ОСОБА_1 додаткової угоди до кредитного договору щодо реструктуризації її заборгованості в іноземній валюті (доларах США) на гривню, на умовах, передбачених цією пропозицією, а у разі згоди з пропозицією ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_1 було запропоновано здійснити платіж на користь ПУАТ «ФІДОБАНК» на рахунок НОМЕР_2, МФО 30175 в розмірі 1 гривні у строк до 26.02.2016р., що буде вважатися безумовним акцептуванням. При цьому у додатку №1 до листа від 16.02.2016 року за вих. №2-3-5-1/1146 зазначено, що оплату у розмірі від 1 гривні можна здійснити в терміналах самообслуговування, у відділенні Фідобанку або на fidomarket.ua, а датою реструктуризації за кредитним договором за умовами акцепту з позивачкою буде 29 лютого 2016 року.

В матеріалах справи наявний розрахунок, наданий представником ПАТ «Фідобанк» до відзиву на позовну заяву, з якого вбачається, що 01.03.2016 року на рахунок Банку на погашення кредитної заборгованості надійшла сума у розмірі 1 грн., також розрахунок заборгованості визначено станом на 26 грудня 2017 року у гривні. (а.с. 62-65)

Із зазначеного вбачається, що зміну валюти зобов`язання було проведено за взаємною згодою сторін, про що свідчить пропозиція (оферта) щодо кредитного договору №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2017 року, яка підписана заступником Голови Правління банку Ромушкою Л . Ю. та прийняттям цієї пропозиції вищевказаному розрахунку та Публічному паспорті активу.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки, рішення суду вимогам, викладеним у ст. 263 ЦПК України у повній мірі не відповідає, тому апеляційний суд з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість не тільки у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення підлягає скасуванню.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Приписами ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони погодили положення кредитного договору в тих межах, які сторони бажали викласти у самому договорі. При цьому, цивільним законодавством передбачено, що норми договору, не можуть звужувати права сторони договору, передбачені нормами законодавства, в тому числі й нормами про припинення та зміну договору.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1. ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною першою та другою ст. 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Статтею 654 ЦК України, встановлено, що за згодою особи, яка зробила пропозицію, договір може вважатись укладеним незалежно від того, що відповідь про прийняття пропозиції укласти договір було відправлено та (або) одержано із запізненням.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація не допускається щодо зобов`язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом. Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором.

Як вже зазначалось, 01 листопада 2007 року між укладено Кредитний договір №014/1581/74/0334, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кошти в сумі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) доларів США строком до 31 жовтня 2022 року за відсотковою ставкою 12% з погашенням кредиту та відсотків за користування ним щомісячно, шляхом сплати кожного місяця рівних платежів.

Тобто, кредитний договір було укладено в іноземній валюті (доларах США).

З розрахунку, наданого представником ПАТ «Фідобанк» та долученого да матеріалів справи вбачається, що 01.03.2016 року на рахунок Банку на погашення кредитної заборгованості надійшла сума у розмірі 1 грн., також розрахунок заборгованості визначено станом на 26 грудня 2017 року у гривні. (а.с. 62-65)

Відомості, які містяться в розрахунку заборгованості за кредитом, довідці з руху коштів та Публічному паспорті активу (сплата грошових коштів та конвертація валюти) свідчать про те Позивач та Відповідач в законному порядку дійшли згоди, щодо умов реструктуризації вчинивши всі необхідні конклюдентні дії.

Із зазначеного вбачається, що зміну валюти зобов`язання було проведено за взаємною згодою сторін, про що свідчить пропозиція (оферта) щодо кредитного договору №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2017 року, яка підписана заступником Голови Правління банку Ромушкою Л.Ю. та прийняттям цієї пропозиції вищевказаному розрахунку та Публічному паспорті активу.

Виходячи із зазначеного, колегія дійшла висновку про припинення кредитного договору № 014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року.

Щодо припинення іпотечного договору колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Так, пунктом 1.1. Договору іпотеки передбачено, що цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з договору №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому.

Які саме зміни і доповнення до кредитного договору зберігають чинність іпотеки передбачено Розділом 8 Договору іпотеки.

Так, договором іпотеки встановлено, що не потребує укладення між сторонами додаткової угоди до договору іпотеки у разі зміни відсоткової ставки (пункт 8.4 договору іпотеки) та заміни боржника чи кредитора (пункт 8.5 Договору іпотеки).

Умов щодо чинності іпотеки після зміни валюти основного зобов`язання Договір іпотеки не містить. Пунктом 8.7 Договору іпотеки передбачено, що з усіх питань що стосуються предмета, умов та процесу виконання цього договору, але прямо не врегульовані положеннями цього Договору, сторони мають користуватися чинним законодавством України.

3гідно з ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення Договорів із споживачами тлумачяться на користь споживача.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. Ukraine, № 15123/03, 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховний суд у постанові від 18 квітня 2018 року по справі № 753/11000/14 ц, прийшов до висновку, що під час тлумачення договору підлягає застосуванню принцип римського права "Contra proferentem" (лат. - verba chartarum fortius accipiuntr contra proferentem - слова договору повинні тлумачитись проти того, хто їх написав). Верховний суд зазначив, що особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгодженні» ( no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір « під переважним впливом однієї із сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

Пунктом 6.2. Договору іпотеки передбачено, що право іпотеки, та й відповідно і цей договір припиняє чинність у разі припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про Іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного Договору.

Такого ж висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові від 21 листопада 2018 року справа № 522/20404/14-цт.

Суд також приходить до висновку, що відсутність посилань у позовній заяві на ст.604 ЦК України не може бути підставою для відмови у позові з урахуванням принципу "Iura novit curia" (суд знає закони), оскільки ст. 175 ЦПК України не містить вимог, щодо обов`язкового посилання позивачем на норми права, а відповідно до ст. 264 ЦПК України при ухвалені судового рішення, суд самостійно визначає норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин та обмежений лише позивними вимогами.

Суд першої інстанції невірно прийшов до висновку, що валютні зобов`язання позивача припинилися з 29.06.2016 року оскільки відповідно до відомостей , які міститься в розрахунку заборгованості новація ( зміна валюти зобов`язання), відбулась 01.03.2016 року.

Суд також приходить до висновку, що у вимозі позивача про скасування обтяження необхідно відмовити, оскільки наслідком визнання припиненим договору іпотеки є виключенням відомостей про обтяження предмету іпотеки. Вимога позивача щодо скасування запису про обтяження предмету іпотеки, яке належить позивачу є передчасною, оскільки уповноважений на такі дії орган, не розглядав таку вимогу, та відповідно не міг порушити права позивача, які можуть бути захищені у порядку встановленому законом. За таких обставин, вказана вимога задоволенню не підлягає.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України», від 10 лютого 2010 року , заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя , у рішеннях суддів та інших органів з вирішенням спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий , що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303 - A, п.29).

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення не тільки у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного м. Одеси від 23 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про припинення зобов`язань - скасувати.

Постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати припиненим Кредитний договір №014/1581/74/03334 від 01 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк»), як валютний з 01 березня 2016 року.

Визнати припиненим Договір іпотеки від 01.11.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк»), що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. зареєстровано в реєстрі за № 4807.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: О. М. Таварткіладзе

А. П. Заїкін