Провадження № 2/752/1879/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 вересня 2019 року Голосіївським районним судом м.Києва у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Лисенко Т.І.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

Встановив

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 9997 грн. 72 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 7126 грн. 07 коп., три відсотки річних у розмірі 1265 грн. 32 коп. та судовий збір.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . 19.12.2007 року між сторонами укладено Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати надані послуги в строк та на умовах визначених договором.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором, у неї у період з квітня 2012 року по 01 травня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 9997 грн. 72 коп.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. від 20.07.2018 року відкрито провадження у справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В. від 13.09.2018 року прийнято дану справу на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. від 08.02.2019 року прийнято дану справу на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідач у встановлений законом строк відзиву на позов суду не надав. Подала заяву, в якій просила долучити до справи договір дарування квартири та копії квитанцій про оплату послуг.

Дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі договору міни, укладеного 22.04.2008 року належить ОСОБА_2

22 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» та ОСОБА_1 , яка зазначена як власник квартири АДРЕСА_1 , укладено Комплексний договір про участь у витрат на утримання будинку та прибудинкової території, надання послуг та додаткових послуг.

Предметом даного договору є забезпечення Підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 53, 60 кв.м. , житловою площею 21,7 кв.м. що належить співвласнику на підставі ордера, а Співвласником - своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених договором.

Відповідачем долучена копія договору дарування квартири, посвідченого 08.12.2008 року, відповідно до якого вона подарувала квартиру ОСОБА_2 , а тому не є власником квартири.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 Комплексного договору, договір укладається на три роки і набирає чинності з моменту підписання його Сторонамию Договір вважається продовженим на наступний термін, якщо жодна із Сторін у письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії.

Пунктом 5.3 Комплексного договору, договір може бути розірваним достроково у разі переходу права власності на квартиру до іншої особи при умові повідомлення Підприємству про ці обставини.

До матеріалів позовної заяви позивачем не було долучено повідомлення відповідача про зміну власника, відповідач також вказані доказів до поданої заяви не долучив.

Відтак відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач.

Також відповідач зазначає, що не має заборгованості по оплаті комунальних послуг станом на листопад 2008 рік, що підтверджується квитанціями.

Позивачем в свою чергу надано розрахунок заборгованості, яка починається за період з квітня 2012 року по квітень 2018 року.

Так, згідно наданого розрахунку відповідачем були оплачені послуги:

-У жовтні 2012 року у сумі 1914,50грн.;

-У квітні 2013 року у сумі 1895,62 грн.;

-У серпні 2013 року у сумі 984,94 грн.;

-У лютому 2014 року у сумі 1300,80 грн.;

-У березні 2014 року у сумі 529,63 грн.;

-У червні 2014 року у сумі 828,06 грн.;

-У липні 2014 року у сумі 1033,56 грн.;

-У листопаді 2014 року у сумі 1552, 38 грн.;

-У вересні 2015 року у сумі 3028,06 грн.;

-У червні 2016 року у сумі 562,80 грн.;

-У серпні 2016 року у сумі 375,20 грн.;

-У вересні 2016 року у сумі 187,60 грн.;

-У грудні 2016 року у сумі 705,90 грн.;

-У січні 2017 року у сумі 798,10 грн.;

-У лютому 2017 року у сумі 235,30 грн.;

-У березні 2017 року у сумі 798,10 грн.;

-У квітні 2017 року у сумі 985,70 грн.;

-У травні 2017 року у сумі 985,70 грн.;

-У червні 2017 року у сумі 235,30 грн.;

-У липні 2017 року у сумі 422,90 грн.;

-У серпні 2017 року у сумі 798,10 грн.;

-У вересні 2017 року у сумі 235,30 грн.;

-У жовтні 2017 року у сумі 235,30 грн.;

-У листопаді 2017 року у сумі 235,30 грн.;

-У грудні 2017 року у сумі 470,60 грн.;

-У лютому 2018 року у сумі 470,60 грн.;

-У квітні 2018 року у сумі 365,02 грн.

Відповідачем також надано квитанції про сплату комунальних послуг з яких вбачається, що оплата житлово-комунальних послуг здійснюється, проте не належним чином, оскільки як для прикладу квитанція від 20.03.2017 року на суму 187,60 грн. оплачена 21.03.2017 року за травень 2015 року, квитанція від 20.03.2017 року на суму 187,60 грн. оплачена 21.03.2017 року за квітень 2015 року, квитанція від 24.04.2017 року на суму 187,60 грн. оплачена 25.04.2017 року за травень 2015 року.

Крім того, враховано, що відповідач здійснює плату послуг після подання позовної заяви до суду.

Відповідно до п.2.2.4 Договору, співвласник повинен вносити плату на рахунок позивача не пізніше першого числа наступного місяця.

Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

За умовами п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01 травня 2018 року заборгованість відповідача за оплату житлово-комунальних послуг перед позивачем становить 9997 грн. 72 коп., суми інфляційних нарахувань у розмірі 7126,07 грн., 3 % річних - 1265,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості, а також не подано відповідних заяв про можливість застосування строків позовної давності до позовних вимог, що позбавляє суд можливості самостійно вирішити вказані питання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Є.Чавдар, 3) заборгованість у розмірі 9997 грн. 72 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 7126 грн. 07 коп., три відсотки річних у розмірі 1265 грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн., а всього 20151 грн. 11 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя