Провадження номер № 2/0186/506/19
Справа № 186/1564/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

секретар - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року №186/429/19 було задоволено заяву ОСОБА_2 та стягнуто з нього на її користь на утримання ОСОБА_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач вимушений знаходитися на тривалій реабілітації через отримання травми ноги, не має можливості через цю травму здійснювати свою трудову діяльність. Він є членом Ліги екскурсоводів м.Києва, через травму ноги втратив більшість своїх заощаджень та можливість проводити екскурсії, так як будь-яке навантаження на ногу призводить до загострення болю та запалення, що може призвести до сепсису і отримання інвалідності. Після отримання травми він знаходився у травматологічній клініці у період з 01 грудня 2018 року по 22 грудня 2018 року, було проведено планову операцію 12 грудня 2018 року. Він отримав запалення, через що вимушений був повторно звернутися за допомогою до відділення гнійної хірургії, де знаходився на лікуванні з 10 по 17 травня 2019 року, після чого його було госпіталізовано до Ізраїлю для проведення медикаментозної терапії. Він звернувся до суду з позовом до КП "Керуючу компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" та Київської міської державної адміністрації про стягнення матеріальної та моральної шкоди, бо через слизьке покриття отримав вищезазначену травму ноги. Через отримання нової травми у вересні 2019 року та виникнення абсцесу вимушений був провести термінову операцію з видалення металоостеосинтезу задля збереження можливості пересуватися. За вказаний період ним витрачена значна сума коштів на лікування. Незважаючи на скрутний фінансовий стан, він здійснює перерахування коштів на утримання дитини та намагається підтримувати зв`язок з сином, відповідач чинить перешкоди у їх спілкуванні. Відповідач, будучи вагітною, раптово залишила квартиру позивача з її малолітнім сином - ОСОБА_4 , який називав позивача батьком, поїхала до батьків в м.Першотравенськ, де її було госпіталізована задля збереження вагітності. Позивач переїхав також до м.Першотравенська, систематично відвідував відповідача у лікарні, підтримував її матеріально, але після повернення його із зони АТО, де він готував репортаж, батьки відповідача попросили позивача залишити їх будинок. Після пологів відповідач відмовила позивачу у можливості відвідувати дитину. Вона зареєструвала дитину, як ОСОБА_3 -ОСОБА_3, зазначивши про відсутність батька. За зверненням до нотаріуса позивачем, було здійснено визнання батьківства і ім`я дитини було змінено на ОСОБА_3. Відповідач чинить перешкоди у його спілкуванні з сином. Позивач, за наявності можливості,робив перерахування на картку відповідача грошових коштів на утримання дитини, подарунків, одягу для сина. Він знаходиться в тяжкому матеріальному стані, не має можливості працювати через отриману травму, має великі затрати на лікування та фактично добровільно сплачує аліменти на дитину, в разі одужання розмір аліментів може бути переглянутий.

Просить суд зменшити розмір аліментів, шляхом встановлення розміру аліментів, який він зобов`язаний сплачувати на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, у строк, наданий судом, відзив на позовну заяву не надала, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, та зазначила, що позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення, оскільки з моменту винесення судом судового наказу про стягнення аліментів на дитину, а саме: з 24 квітня 2019 року, позивач лише вдвічі заплатив аліменти: влітку - 1 200 гривень та в грудні - 2 000 гривень. Також, позивач працює не лише екскурсоводом, а й іноземним журналістом в ізраїльській газеті «Yedioth Ahronoth», має достатні статки, щоб двічі на рік відвідувати інші держави, а аліменти на утримання дитини платить не регулярно.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі .

На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначені аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини, або платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В відповідності зі ч.1 ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 10 лютого 2016 року.

Судовим наказом №186/429/19 від 24 квітня 2019 року стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Держави Ізраїль , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з 14 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

Копією посвідчення від 15 вересня 2011 року підтверджується, що ОСОБА_1 є членом Ліги екскурсоводів м.Києва. Посвідчення дійсне до 18 вересня 2019 року.

Позивачем надано суду копії поштових накладних "Нова пошта", згідно яких ним відправлялися на адресу відповідача особисті речі, дитячі товари, сувеніри, одяг, подарунки, іграшки та копії квитанцій АТ КБ "ПриватБанк", згідно яких ним здійснювалося перерахування грошових коштів на картку відповідача, але за період до 24 квітня 2019 року (дата винесення судом судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини).

Копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №18/16459 підтверджується, що ОСОБА_1 з 01 по 22 грудня 2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні №3 з діагнозом: закритий відламковий перелом кісточок та заднього краю великогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням відламків та підвивихом правої стопи дозовні та дозаду; гемартроз правого гомілковостопного суглоба; дисметаболічна екзогенна полінейроенцефалопатія у вигляді астено-невротичного синдрому.

Копією виписки з історії хвороби №19/6644 підтверджується, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у відділенні кістково-гнійної хірургії Київської міської клінічної лікарні №3 з 10 по 17 травня 2019 року з діагнозом: консолідований перелом н/3 правої м/гомілкової кістки з наявністю МОС; трофічна виразка по латеральній поверхні правої гомілки.

Копією виписки із медичної карти №99621 в поліклініку по місцю проживання підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні у відділенні хірургії Клініки "Здравиця" з 05 по 07 вересня 2019 року з діагнозом: абсцес н/з гомілки. З огляду на необхідність відновлення функції кінцівки вирішено виконати оперативне втручання: абсцессектомія, видалення МОС латеральної кісточки, НЕ латеральної кісточки правого гомілковостопного суглоба.

Копіями чеків, рахунку №43 від 10 грудня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_1 було витрачено на лікування вищевказаної хвороби значні кошти, в тому числі 14 000 гривень на придбання комплекту імплантів для блокуючого накісткового остеосинтезу малогомілкової кістки, титановий сплав.

Суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що робота екскурсовода, не єдина робота, яку виконує позивач, що підтверджується інформацією про ОСОБА_1 з відкритих джерел мережі Інтернет, доданої до матеріалів справи, та яка є належним і допустимим доказом у розумінні ст.100 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Позивачем не надано суду доказів того, що з моменту винесення судом судового наказу про стягнення аліментів з нього на дитину, він надавав відповідачу матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі, визначеному судовим наказом.

Визначаючи розмір аліментів при винесенні судового наказу про стягнення аліментів на дитину, суд врахував обставини, які входять до предмета доказування (статті 182, 184 СК України), врахував інтереси дитини, встановив інші обставини, зокрема наявність у позивача офіційного працевлаштування і стабільного доходу, а отже і можливість сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, відсутність інших утриманців, відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання позивачем своїх батьківських обов`язків, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також покладення обов`язку утримання дитини на обох батьків.

Отже, вказані обставини дають можливість батьку дитини належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме: сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі на утримання свого єдиного сина до досягнення ним повноліття.

З огляду на надані суду докази по справі, позивач не довів погіршення свого матеріального становища чи стану свого здоров`я порівняно з тим, які були у нього на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів - 24 квітня 2019 року та доказів того, що за станом здоров`я є непрацездатним та не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у визначеному судом розмірі, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 760/11934/16-ц.

Посилання позивача, як на підставу для задоволення позову, що відповідач чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною, суд не може взяти до уваги, оскільки винесення рішення в даній справі не позбавляє позивача права на звернення до відповідних органів для визначення його способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, у передбаченому законом порядку.

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264 ЦПК України, ст.ст.180-183, ч.1 ст.192, ч.1 ст.273 Сімейного Кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на малолітню дитину до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.