н/п 2/490/2533/2018 Справа № 490/4476/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________ Р І Ш Е Н Н Я
08 лютого 2019 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваша С.О,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру раніше призначених аліментів, -

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача в частині стягнення на утримання дочки ОСОБА_3, 10.05.2006 р. н. у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2007 року; звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам в частині 1/6 частини усіх видів заробітку на одну дитину ОСОБА_4, 10.05.2006 р. н., починаючи з 02.11.2007 року; виконавчий лист №2-1-6449 від 02.11.2007 р. повернути в Центральний районний суд м. Миколаєва.
В обгрунтування позову посилався на те, що він не є білогогічним батьком дитини ОСОБА_4, отже на нього не може бути покладений обов'язок по сплаті аліментів на її утримання.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, але надала до суду заяву у якій просила розглядати справу у її відсутність, позов не визнає.
Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 народилась 10 травня 2006 р. батьками якої були записані ОСОБА_1 та ОСОБА_5.
13 листопада 2007 р. Центральним районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист по справі № про стягнення з ОСОБА_1, 14.10.1980 р. н. аліменти на користь ОСОБА_6 22.12.1983 р. н. на утримання дочки ОСОБА_7, 29.11.2003 р. н. та дочки ОСОБА_3, 10.05.2006 р. н. у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2007 р. до досягнення ними повноліття.
13.12.2007 Центральним відділом державної виконавчої служби ММУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 5652641) по рішенню Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 2-1-6449/07 р.
Як вбачається з рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 01 листопада 2012 р. у справі № 2-600/11 виключено відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як батька дитини - ОСОБА_4, 19.05.2006 р. н. з актового запису про її народження, зроблений 30.05.2006 р. за № 1411 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Рішення набуло законної сили.
У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягненням ними повноліття, сплачуючи аліменти.
Відповідно до ч. 2 ст.197 СК Україниза позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
З аналізу зазначених норм права слідує, що обовязок по утриманню дитини може бути покладено лише на батків дитини.
Так, як вбачається з рішення Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 2-600/11 висновком № 130 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 31.08.2011 року, молекулярно-генетичном аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1, 14.10.1980 р. н., не являється біологічним батьком дитини - ОСОБА_4, 10.05.2006 р.
Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, позов є обгрунтованим, тоді як заперечення відповідача суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені доказами, а тому не можуть бути взяті до уваги.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як батька дитини - ОСОБА_4, 19.05.2006 р. н. виключені з актового запису про її народження, судовим рішенням встановлено, що він не є біологічним батьком дитини - позов в частині вимог про припинення стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 та звільнення від сплати заборгованості по аліментам на її утримання є огбрунтованим та підлягає задволенню.
Що стосується вимог позову про повернення виконавчого листа від 02.11.2007 р. за №2-1-6449 до Центрального районного суду м. Миколаєва, то суд зазначає наступне.
Згідно ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
А також відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розтрочення виконання судовогор рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
За такого вимоги щодо повернення виконавчого листа від 02.11.2007 р. за №2-1-6449 не підлягають вірішенню в порядку позовного провадження, а підлягає вирішенню згідно вищевказаних норм ЦПК України, за такого ця вимога не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263-265, 432, 435 ЦПК України, ст.ст. 18, 197 СК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру раніше призначених аліментів - задовольнити частково.
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1, 14.10.1980 р. н. на користь ОСОБА_8 в частині стягнення на утримання дочки ОСОБА_3, 10.05.2006 р. н. у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2007 року.
Звільнити ОСОБА_1, 14.10.1980 р. н. (ІПН НОМЕР_1) від сплати заборгованості по аліментам в частині 1/6 частини усіх видів заробітку на одну дитину ОСОБА_4, 10.05.2006 р. н., починаючи з 02.11.2007 року.
В задоволені інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.0.2019 р.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.