КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва, постановленою під головуванням судді Панченко О.М. 09 вересня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", державного реєстратора Комунального підприємства "Світоч" м.Києва Алієва Гусейна Азіза Огли, третя особа: ОСОБА_2 про визнання рішення про реєстрацію права власності незаконним та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора КП "Світоч" м.Києва Алієва Гусейна Азіза Огливід 27 квітня 2019 року, індексний номер 46685723 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), згідно якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ "Укрсоцбанк"; скасувати реєстраційний запис державного реєстратора КП "Світоч" м.Києва Алієва Гусейна Азіза Огли про право власності №31381308 від 27 квітня 2019 року АТ "Укрсоцбанк" на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 ; поновити відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог посилається на те, що зазначена квартира виступила предметом іпотеки за зобов`язаннями ОСОБА_2 , при цьому правовідносини та характеристики квартири відповідають вимогам, згідно яких встановлюється заборона на звернення стягнення на майно боржника відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Також посилається на те, що в порушення встановленої Законом України "Про іпотеку" процедури звернення стягнення в позасудовому порядку, зобов`язаним особам не було направлено вимоги про усунення порушення.

Одночасно із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену квартиру. В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначено, що існує можливість подальшого відчуження банком квартири, що призведе до ускладнення відновлення порушених прав.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року, з урахуванням ухвали від 09 жовтня 2019 року про виправлення описок, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належить на праві власності Акціонерному товариству "Укрсоцбанк", .

Не погодившись з постановленою ухвалою, АТ "Укрсоцбанк" подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, у задоволенні заяви відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем не доведено існування вірогідності відчуження банком квартири. Вказує на не співмірність заходу забезпечення позову заявленим вимогам.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача та третьої особи посилається на наявність обставин, зазначених у заяві про забезпечення позову, які дають підставу для застосування заходів забезпечення позову.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, беручи до уваги, що особи, яким судові повістки не вручені, отримали ухвали про відкриття апеляційного провадження і їм відомо про провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що є підстави уважати про утруднення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погоджується.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про не співмірність заходів забезпечення позову позовним вимогам безпідставні. Заявлені вимоги стосуються правомірності звернення стягнення на предмет іпотеки, а заходи забезпечення позову направлені на збереження юридичного статусу квартири з метою уникнення її подальшого відчуження, що могло б ускладнити відновлення порушених прав у разі задоволення позову.

Доводи про недоведеність існування ризику відчуження квартири банком колегія суддів відхиляє, ураховуючи, що однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів не установлено.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення ухвали без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишити без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова