Справа 524/8194/18
Провадження № 2/524/553/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Гладкій К.О.

за участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. Зазначає, перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З вересня 2010 року проживають окремо. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Висновком медико-соціальної експертної комісії вона визнана інвалідом третьої групи по зору загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0847524 від 01.06.2017 року. Інвалідність встановлена безтерміново. Згідно висновку МСЕК їй протипоказана важка фізична праця, зорове навантаження, рекомендовано санаторно-курортне лікування. Крім того, вона перебуває на обліку в КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м.Кременчука» та потребує постійного медикаментозного лікування. Єдиним джерелом засобів для існування є пенсія по інвалідності у розмірі 1452 грн. Водночас їй відмовлено у призначенні субсидії, тому вона сплачує непомірно високу ціну за комунальні послуги.

Оскільки через інвалідність вона не має змоги працювати, а вказаний розмір пенсії є недостатнім для забезпечення власних потреб, зокрема, коштів не вистачає на придбання продуктів харчування, речей першої необхідності та на оплату комунальних послуг, тому потребує матеріальної допомоги з боку свого чоловіка. Можливості одержувати утримання від своїх повнолітніх дітей не має, оскільки донька ОСОБА_5 знаходиться у відпустці у звязку з вагітністю та пологами, а донька ОСОБА_6 є одинокою матірю. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і протягом всієї інвалідності.

Відповідачем подано відзив на позов. Зазначає, що з вересня 2010 року проживають з позивачем окремо, шлюбних відносин не підтримують, господарство та бюджети ведуть окремо. З 2012 року створив нову сімю та проживає без реєстрації шлюбу з іншою жінкою. Має незначний дохід близько 3000 грн. Також на його утриманні перебуває мати-пенсіонерка ОСОБА_7 Крім того, зазначає що згідно висновку МСЕК ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця, зорове навантаження, проте позивачу не забороняється інша праця з меншим зоровим навантаженням. Доказів того, що позивачу відмовлено в прийнятті на роботу через наявність медичних обмежень не надано. Відсутня інформація щодо перебування ОСОБА_1 на обліку в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітної. Позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1452 грн., що є вище від встановленого законом прожиткового мінімуму.

Позивачем подано відповідь на відзив. Вказує, що позбавлена можливості отримувати допомогу по безробіттю у звязку із досягненням пенсійного віку. Розмір пенсії який вона отримує є недостатнім для задоволення власних потреб, а через інвалідність вона не має змоги працювати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримують, просять задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається із матеріалів справи, 10 грудня 1983 року відділом РАГС Паршинського міськвиконкому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Артамкіна) ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 988.

Від зареєстрованого шлюбу сторони мають повнолітніх доньок: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно довідки до акту огляду серії АВ № 0847524 ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи з 01.06.2017 року безтерміново.

Відповідно до довідки виданої Кременчуцьким обєднаним управлінням пенсійного фонду України Полтавської області від 25.06.2018 року № 3029 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, щомісячний розмір якої становить 1452 грн.

Позивач перебуває на обліку в КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м.Кременчука» та потребує постійного медикаментозного лікування, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.09.2018 року.

Згідно повідомлення про призначення субсидії на ЖКП до особової справи № 8346 ОСОБА_1 не призначено житлову субсидію з 01 травня 2018 року з таких підстав: середньомісячний дохід менший від мінімальної зарплати.

Як вбачається з пояснень позивача, розмір пенсії є недостатнім для забезпечення власних потреб - придбання продуктів харчування, речей першої необхідності та оплати комунальних послуг, а через інвалідність вона не має змоги працювати.

Відповідач добровільно коштів на її утримання не надає.

Статтею 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 16.08.2017 року у справі № 6-1111цс17 зазначено, що за положеннями частин другої - четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати .

Верховним судом надано Правовий висновок у постанові від 11.10.2018 року справа № 161/16931/16-ц вілпрвідно до якго аліменти на утримання одного з подружжя призначаються лише за наявнот сукупності мов, у тому числі, - потребав матеріальній допомзі і нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2018 року - 1373 грн., з 01 липн 1435 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не працює, отримує пенсію, яка забезпечує їй прожитковий мінімум, установлений законом для осіб, які втратили працездатність, у розмірі 1452 грн., страждає на ряд хронічних захворювань та несе самостійно витрати на комунальні послуги на утримання спільного майна, враховуючи розмір отримуємих доходів відповідачем, держава відмовила подружжю ОСОБА_1 у державній підтримці, позбавлена можливості перебування на обліку, як безробітня, оскільки є пенсіонером, що не спростовано відповідачем.

Відповідач починаючи з 28.10.2015 по теперішній час працює в ТОВ «ТКФ Трейдвей» на посаді водія автотранспортних засобів із середньомісячною заробітною платою у розмірі 3100 грн, з урахуванням податків та зборів, що підтверджується довідкою ТОВ «ТКФ Трейдвей» від 13.02.2019.

Позивач має потребу в матеріальній допомозі, її пенсія, з урахуванням понесених витрат на утримання майна, про, що до матеріалів справи долучені квитанції, надані в оригіналах для огляду у судовому засіданні, не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом; її дохід нижчий від прожиткового рівеня матеріального забезпечення; а також те, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу у розмірі 620 грн. (1/5 частина від отриманого ним доходу у розмірі 3100 грн.) .

З іншої сторони відповідач, заперечуючи щодо позовних вимог надав копію довідки з місця проживання., копію довідки про отримуємий дохід, копію свого паспорта, копію паспорта ОСОБА_5П, копію її пенсійного посвідчення

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені доказів наявних у справі суд враховує, що наданими позивачем доказами підтверджуються обставини, які б могли стати підставою для стгянення аліментів, зокрема про те, що вона має потребу в такому утриманні, а відповідач має можливість надавати таку допомогу.

Таким чином, оцінюючи докази надані позивачем та відповідачем, докази надані позивачем є більш переконливими.

Суд, на підставі встановлених фактів, вбачаючи потребу ОСОБА_1 у матеріальній допомозі через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у звязку із непрацездатністю, а також можливість ОСОБА_4 таку матеріальну допомогу надавати, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2018 року і протягом всього строку інвалідності.

Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 75, 80, 81, 84 СК України, суд, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2018 року і протягом всього строку інвалідності.

Стягнут з ОСОБА_4, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 ( сімсот чотири, 80) грн.

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк