РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочно

17.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря Білінської Л.С.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що з 20.11.2003 року по 02.03.2015 року перебувала в шлюбі з відповідачем, за час спільного проживання сторони за спільні кошти набули майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, автомобіль марки NISSАN РRІМАSТAR, 2004 року випуску сірого кольору та прес- підборщик за ціною 2669,00 грн. Реєстрація права власності оформлена на відповідача, за таких обставин позивач просить поділити спільне майно подружжя та визнати за нею право власності 1/2 частину вказаного майна. Крім того, просила розподілити судові витрати та стягнути втрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача, просила задовольнити позовні вимоги, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте, поштові повідомлення повернулись за сплином терміну зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

В силу статті ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 20.11.2003 року між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований Денишівською сільською радою Житомирського району Житомирської області( а.с.6).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира у справі № 295/1783/15 від 17.02.2015 року розірвано шлюб між сторонами, рішення набрало законної сили 02.03.2015 року( а.с.5)..

На підставі договору кіпівлі-продажу від 06.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Слівінською О.Б., реєстраційний номер 511 придбано квартиру АДРЕСА_1 власником якої зареєстрований ОСОБА_3 ( а.с. 7).

Зі змісту виданої територіальним сервісним центром № 1841 Регіонального сервісного центру в Житомирській області довідки № 1308 від 08.09.2016 року, вбачається, що 20.06.2013 року придбано та постановлено на облік на ім"я ОСОБА_3 автомобіль марки NISSАN РRІМАSТAR, 2004 року випуску сірого кольору.

Відповідно до рішення протоколу № 1 загальних зборів співвласників майнових та земельних паїв( часток) колишніх членів КСП "Оліївське" Житомирського району Житомирської області від 31.08.2013 року ОСОБА_3, як власнику майнового сертифікату НОМЕР_3 виділено майно пайового фонду КСП "Оліївське". Згідно акту прийому -передачі від 02.09.2013 року ОСОБА_3 прийняв в індивідуальну власність майно пайового фонду бувших членів КСП "Оліївське" на суму 2669,00 грн., а саме прес-підборщик.

З наведеного вбачається, що право власності на спірне майно набуто в період шлюбу.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Враховуючи, що спірне майно придбано в період перебування сторонами в шлюбних відносинах, на спростування доводів позивача, відповідач не надав доказів про те, що вказане майно є його особистою власністю, чи придбано за особисті кошти, суд приходить до висновку, що спірне майно квартира АДРЕСА_1, автомобіль марки NISSАN РRІМАSТAR, 2004 року випуску сірого кольору та прес- підборщик за ціною 2669,00 грн. є спільною сумісною власністю подружжя в силу ст. 60 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмір 3813,35 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 63, 69, 71 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, автомобіль марки NISSАN РRІМАSТAR, 2004 року випуску сірого кольору та прес- підборщик за ціною 2669,00 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки NISSАN РRІМАSТAR, 2004 року випуску сірого кольору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля марки NISSАN РRІМАSТAR, 2004 року випуску сірого кольору. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину прес-підборщика, який був виділений в натурі в рахунок оплати майнового паю, за ціною 2669,00 грн. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину прес-підборщика, який був виділений в натурі в рахунок оплати майнового паю,за ціною 2669,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3813,35 грн. судового збору та 2000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28.01.2018 року.

Позивач : ОСОБА_2, АДРЕСА_2, кодНОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_3, АДРЕСА_3 код НОМЕР_2

Суддя Л.М.Чішман