Єдиний унікальний номер 727/4615/17
Номер провадження 2/725/676/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року. Першотравневий районний суд м.Чернівців

у складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Кушлак Л.Л.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Мінгайлєнє О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 - адвоката Баршакова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про встановлення порядку користування спільним будинковолодінням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення порядку користування спільним будинковолодінням.

У позові посилалась на те, що їй на праві спільної сумісної власності належить будинковолодіння по АДРЕСА_2 . Іншими співвласниками є відповідачі по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Спірне будинковолодіння має загальну площу 293,9 м.кв. та складається із семи житлових кімнат, має три окремих входи, окремі комунікації, дві кухні, два санвузла.

Перший поверх будинку та підвал займають відповідачі, а вона із змією проживає на другому поверсі. Однак на даний час у неї немає змоги користуватися будинком, так як не вона не може знайти спільної мови з відповідачами щодо користування житловою площею.

У зв`язку із цим, вона звернулася до судового експерта з метою визначення варіантів розподілу площі із урахуванням інтересів та потреб як її сім`ї, так і відповідачів.

Таким чином, просила визначити один із запропонованих судовим експертом варіантів порядку користування будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

21 жовтня 2019 року представник відповідачки ОСОБА_3 , від імені своєї довірительки, надав відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву ОСОБА_3 позов не визнає з тих підстав, що, на її думку, позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що за нею зареєстроване право власності за спірним будинковолодінням, адже згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником будинковолодіння по АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 . Крім того, відповідачка стверджувала, що позивачка ОСОБА_1 не проживає в будинку, там не зареєстрована, а тому і не має права просити суд встановлюти порядок користування вказаним житлом.

У свою чергу позивачка ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, у якому зазначила, що факт належності їй права власності на будинковолодіння по АДРЕСА_2 підтверджується рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21.04.2016 року. Так, вказаним рішенням за нею визнано право власності на 1/6 частку у спірному будинковолодінні та земельній ділянці для його обслуговування. Однак зареєструвати право власності на вказане майно у неї немає можливості, оскільки на даний час на нього накладено арешт ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.08.2013 року. Відповідно, з цих же й підстав, вона не має змоги зареєструвати своє місце проживання в спірному будинку. Вважає, що факт нереєстрації її у спірному будинку ніяким чином не впливає на її право власності на спірне будинковолодіння та право на звернення до суду із вказаним вище позовом. Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позов та відповідь на відзив. Додатково пояснила, що згідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року за нею разом з відповідачами визнано право власності на спадкове майно, а саме по 1/6 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 . У вказаному будинку проживає її мати - відповідачка ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2 із сім`єю. Будинок досить великий за площею: має три окремих входи, дві кухні, окремі санвузли. Але, незважаючи на це, домовитися про спільне користування цим будинком вони з відповідачами не можуть. Вважає, що лише в судовому порядку можна вирішити конфлікт, який виник з приводу користування спільним майном.

Просила позов задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Мінгайлєнє О.В. підтримала позовні вимоги своєї довірительки та просила їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Баршаков О.В. під час розгляду справи позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Вважає, що позов ОСОБА_1 заявлено передчасно. Так, на його думку, оскільки за позивачкою не зареєстровано право власності на спірне будинковллодіння, у неї відсутні передбачені законом підстави для визначення порядку користування будинком. Вказував, що на даний час єдиним власником спірного будинку є лише його довірителька, що підтверджується відповідним Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 також не визнав позов ОСОБА_1 з підстав, на які посилався адвокат Баршаков О.В. та просив у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Згідно вимог ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, зі змісту вказаної норми закону випливає, що учасники права спільної часткової власності, як і індивідуальні власники, наділяються правами володіння, користування та розпорядження майном. Але оскільки право кожного співвласника не обмежується якоюсь чітко визначеною частиною, а поширюється на усе спільне майно, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Окрім того, слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно, а саме за кожним із них по 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_2 (том 3 а.с.20-31).

На даний час у вказаному будинковолодінні проживають відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із сім`єю.

Проте сторони не можуть дійти згоди щодо користування спільним майном.

У зв`язку із цим, за клопотанням ОСОБА_1 , ухвалою суду від 26.09.2018 року призначено судову будівельно-технічну експертизу. На вирішення експерта було поставлено питання про визначення на підставі технічної документації варіантів порядку користування будинком по АДРЕСА_2 з належними до нього господарськими будівлями і спорудами між його співвласниками, у співвідношенні до їх часток.

На виконання ухвали суду судовим експертом запропоновано п`ять варіантів встановлення порядку користування будинком усіма його співвласниками, враховуючи їх частки у спільному майні.

Так, згідно варіанту №4 судовим експертом запропоновано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виділити у користування наступні приміщення першого поверху будинку: кухню 1-3, площею 27,4кв.м.; частину санвузла 1-6?, площею 4,9кв.м.; коридор 1-7, площею 6,6кв.м.; комору 1-8, площею 3,3кв.м.; кімнату 1-9, площею 15,5кв.м., загальною площею 57,70кв.м.

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) виділити у користування наступні приміщення будинку: підвал літ.«пд», 12,0кв.м., коридор 1-1, пл.21.5м.кв., кімната 1-2, пл.19,6 м.кв.; коридор 1-4, пл.3.6м.кв.; комора 1-5, пл..2,5м.кв.; санвузол 1-6??, пл.1,5м.кв.; кімната 1-10, пл.31,70кв.м.; тамбур І-ІІ, пл.3,5кв.м.; тамбур 2-1, пл.3,5кв.м.; кімната 2-2, пл. 18,8кв.м., кімната 2-3, пл. 17,0кв.м., коридор 2-4, пл.5,9кв.м., санвузол 2-5, пл..4,8кв.м; веранда 2-6, пл.9,50кв.м.; кухня 2-7, пл. 10,7кв.м.; кімната 2-8, пл.17,3м.кв.; кімната 2-9, пл.30,3м.кв.; прихожа 2-10, пл.22,5м.кв., сарай літ.Б, загальною площею 236,20кв.м.

Залишити у спільному користуванні співвласників будинку - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вигрібну яму літ.І, криницю літ.ІІ, огорожу № 1 -3.

За спільні кошти ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по справі провести наступні роботи: влаштувати перегородку в приміщенні 1-6, розділивши нею це приміщення на 2 частини - санвузлу 1-6? площею 4,9кв.м., приміщення санвузлу 1-6??. площею 1,5кв.м.; - влаштувати дверні прорізи між приміщеннями 1-6? та 1-8; 1-7 та 1-8; 1-8 та 1-9; - при влаштуванні дверного прорізу між приміщеннями 1-6 та 1-8 за необхідності перемістити умивальник відповідно до чинних норм закону; - ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-3; 1-4 та 1-9.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтвердила, що вказаний порядок користування спірним майном, на її думку, є найбільш ефективним, оскільки експертом враховано не лише частки співвласників, але й той факт, що її мати - відповідачка ОСОБА_3 , є інвалідом, а тому не може користуватися другим поверхом.

Варто зазначити, що в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Баршаков О.В. зазначив, що його довірителька не погоджується із жодним із запропонованих судовим експертом варіантів розподілу житлової площі, оскільки вважає, що власником спірного будинку є лише вона, а тому, позивачка не має законного права вимагати встановлення порядку користування будинком.

Однак суд не може погодитися із таким твердженням відповідачів, виходячи з наступного:

Так, згідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вже зазначалося вище, рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно, а саме за кожним із них по 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_2 . Цим же рішенням встановлено, що вказаний будинок належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності з вересня 2008 року.

Таким чином, факт належності позивачці ОСОБА_1 будинковолодіння по АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності разом з відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 встановлений рішенням суду та не потребує доведення.

Що ж стосується факту не реєстрації права власності ОСОБА_1 на вказане вище майно, то слід зазначити, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.08.2013 року на спірне майно (будинковолодіння по АДРЕСА_3 ) накладено арешт, а тому, очевидно, що позивачка не може зареєструвати своє право власності на належну їй частку у спільному майні у встановленому законом порядку.

Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що рішенням Чернівецького апеляційного суду від 13.11.2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні приміщенням будинку, шляхом заміни дверних замків, окрім обставини належності будинковолодіння по АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , встановлено, що між сторонами існує тривалий конфлікт з приводу користування спільним майном. Водночас суд вказав, що ОСОБА_1 не надано доказів щодо укладення договору про порядок користування спірним житловим будинком. Тобто суд звернув увагу сторін у справі на необхідність укладення договору про встановлення порядку користування спільним майном.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм закону, а також зважаючи на фактичні обставини справи, суд дійшов до переконливого висновку про те, що оскільки сторони у справі не можуть добровільно дійти згоди щодо користування спільним майном, слід встановити порядок користування цим майном, виходячи із варіантів поділу, запропонованих судовим експертом.

Оскільки відповідачі не бажали запропонувати свій варіант порядку користування спірним житлом, судом береться до уваги порядок, який запропонований позивачкою ОСОБА_1 .

Окрім цього суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачки судові витрати, пов`язані із залученням судового експерта та сплатою судового збору, що узгоджується із вимогами ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 15,319,321,356,358 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити наступний порядок користування спірним житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 між його співвласниками: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , згідно варіанту №4, визначеного висновком судового експерта Лещишина В.В №18112 від 18.03.2019р.:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виділити у користування наступні приміщення першого поверху будинку:

- кухню 1-3, площею 27,4кв.м.; частину санвузла 1-6?, площею 4,9кв.м.; коридор 1-7, площею 6,6кв.м.; комору 1-8, площею 3,3кв.м.; кімнату 1-9, площею 15,5кв.м., загальною площею 57,70кв.м.;

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) виділити у користування наступні приміщення будинку:

-підвал літ.«пд», 12,0кв.м., коридор 1-1, пл.21.5м.кв., кімната 1-2, пл.19,6 м.кв.; коридор 1-4, пл.3.6м.кв.; комора 1-5, пл..2,5м.кв.; санвузол 1-6??, пл.1,5м.кв.; кімната 1-10, пл.31,70кв.м.; тамбур І-ІІ, пл.3,5кв.м.; тамбур 2-1, пл.3,5кв.м.; кімната 2-2, пл. 18,8кв.м., кімната 2-3, пл. 17,0кв.м., коридор 2-4, пл.5,9кв.м., санвузол 2-5, пл..4,8кв.м; веранда 2-6, пл.9,50кв.м.; кухня 2-7, пл. 10,7кв.м.; кімната 2-8, пл.17,3м.кв.; кімната 2-9, пл.30,3м.кв.; прихожа 2-10, пл.22,5м.кв., сарай літ.Б, загальною площею 236,20кв.м.

Залишити у спільному користуванні співвласників будинку - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вигрібну яму літ.І, криницю літ.ІІ, огорожу № 1 -3.

За спільні кошти ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по справі провести наступні роботи:

влаштувати перегородку в приміщенні 1-6, розділивши нею це приміщення на 2 частини - санвузлу 1-6? площею 4,9кв.м., приміщення санвузлу 1-6??. площею 1,5кв.м.; - влаштувати дверні прорізи між приміщеннями 1-6? та 1-8; 1-7 та 1-8; 1-8 та 1-9; - при влаштуванні дверного прорізу між приміщеннями 1-6? та 1-8 за необхідності перемістити умивальник відповідно до чинних норм закону; - ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-3; 1-4 та 1-9.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 4396 (чотири тисячі триста дев`яносто шість) грн. 20 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2019 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич