Провадження №4-с/760/210/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

приватного виконавця Артемчука Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича, заінтересована особа ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Т.В. та просив визнати його дії неправомірними в частині використання проведеної оцінки згідно висновку про вартість майна, складеного ТОВ «Експертна Служба України» від 23.10.2019 року та зобов`язати його використовувати звіт про оцінку вартості нерухомого майна, складеного ТОВ «Нотаріус» від 07.11.2019 року.

Скаргу обґрунтував тим, що 29.10.2019 року на його адресу приватним виконавцем Артемчук Т.В. направлено копію висновку про вартість майна на 1 арк. Згідно інформації оцінщика вартість майна, а саме квартири АДРЕСА_1 станом на 23.10.2019 року складає 861440,00 грн.

Вважає, що суб`єктом оціночної діяльності протиправно, всупереч вимогам законодавства та із заниженням реальної вартості здійснено оцінку нерухомого майна, а замовником оцінки майна - приватним виконавцем - протиправно передано нерухоме майно за такою вартістю на примусові торги.

Скаржник неодноразово звертався до приватного виконавця з різними пропозиціями щодо придбання цього арештованого майна. Окремі потенційні покупці, які були готові придбати за 39 тис доларів США навіть безпосередньо спілкувались з приватним виконавцем, а тому виконавцю було відомо, що зазначена ціна квартири є заниженою.

Крім того, звіт про оцінку майна приватного виконавця не зареєстрований в Єдиній базі даних звітів про оцінку відповідно до наказу Фонду державного майна України від 17.05.2018 року №658.

Скаржником проведено незалежну оцінку вартості нерухомого майна, за результатами якої складено звіт про оцінку, який було зареєстровано ФДМ України в порядку чинного законодавства. Згідно вказаного висновку вартість об`єкта оцінки становить 1021193,98 грн.

Отже, оцінка майна є заниженою, а тому скаржник просив скаргу задовольнити.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримала з підстав викладених у ній та просила її задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Артемчук Т.В. проти задоволення скарги заперечував посилаючись на те, що залучивши суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, він діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно до положень цього ж Закону, має визначити ціну продажу майна згідно із складеним звітом про оцінку майна.

Таким чином, дії приватного виконавця щодо оцінки майна відповідають положенням статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавця відсутні підстави для передачі майна на реалізацію за іншою ціною, ніж та, що визначено відповідно до Закону.

Вважає, що складений ТОВ «Нотаріус» звіт не є належним та допустимим доказом невірного проведення оцінки в рамках виконавчого провадження та в жодному випадку не може використовуватись для визначення початкової ціни майна при примусовій реалізації.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні скарги.

Стягувач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі стягувача.

Вислухавши думку представника скаржника, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Т.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т.В. перебуває виконавче провадження № 56492529 від 29.05.2018 року з примусового виконання виконавчого листа № 760/16670/16-ц, виданого 25.05.2018 року Солом`янським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 435143 гривні боргу, процентів в розмірі 181198 гривень 31 копійки, інфляційних втрат в розмірі 15651 гривні 21 копійки, трьох процентів річних в розмірі 8297 гривень 52 копійки та 6402 гривні 90 копійок судового збору.

Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_4 (громадянин Об`єднаної Республіки Танзанія, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса АДРЕСА_2 ).

29.05.2018 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 56492529 з виконання вищезазначеного виконавчого документа. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження за клопотанням стягувача виконавцем накладено арешт на належну боржникові квартиру АДРЕСА_1 .

В подальшому листом від 13.07.2018 року боржником повідомлено, що Верховним Судом у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є.В. зупинено виконання заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку, про що постановлено ухвалу від 22.06.2018 у справі № 760/16670/16-ц (провадження № 61-35078ск18).

Приватним виконавцем Артемчук Т.В. зупинено вчинення виконавчих дій до закінчення перегляду рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, в касаційному порядку, про що винесено постанову від 16.07.2018 року.

Керуючись частиною 3 статті 18, частиною 4 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 441 ЦПК України, з метою забезпечення виконання рішення суду, приватним виконавцем направлено до суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Зазначене подання судом розглянуто та задоволено, про що постановлено ухвалу від 30.11.2018 у справі №760/21540/18 (провадження №6-808/18).

26.07.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

Того ж дня виконавцем накладено арешт грошові кошти боржника, що містяться на його рахунках в АТ КБ «ПриватБанк».

За рахунок стягнутих коштів рішення суду виконано частково, стягувачу перераховано 1069,83 грн.

Будь-якого іншого майна виконавцем не розшукано, а боржником не повідомлено.

10.09.2019 року виконавцем проведено опис та арешт належної боржникові квартири за адресою: АДРЕСА_3 , про що складено відповідну постанову. Копії вказаної постанови вручено боржнику та направлено стягувачу, яким також роз`яснено положення статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» щодо можливості у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця.

Після спливу 10-денного строку сторонами виконавчого провадження письмово не повідомлено виконавця про досягнення згоди щодо вартості майна.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Згідно з положеннями статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

За таких обставин необхідним є залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки описаного та арештованого нерухомого майна.

Отже, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Артемчук Т.В. винесено відповідну постанову від 07.10.2019 року та доручено з метою реалізації на електронних торгах провести оцінку описаного та арештованого нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , про що протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою надати письмовий звіт. Суб`єкта оціночної діяльності попереджено про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

Згідно з висновком, викладеним суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертна служба України» у звіті про незалежну оцінку майна, ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 23.10.2019 року складає 861440,00 грн.

Листом від 29.10.2019 року №917 сторін виконавчого провадження повідомлено про результати оцінки майна та роз`яснено, що відповідно до положень частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони не згодні з результатами оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

01.11.2019 року боржник особисто отримав вказаний лист та ознайомився зі звітом суб`єкта оціночної діяльності.

06.11.2019 року приватним виконавцем підготовлено та направлено заявку на реалізацію нерухомого майна боржника: квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

За інформацією з сайту СЕТАМ (https://setam.net.Ua/auction/3 89015), дата початку торгів - 02.12.2019.

Скаржник просив визнати неправомірним дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича в частині використання проведеної оцінки згідно висновку про вартість майна, складеного ТОВ «Експертна служба України» від 23.10.2019 року та зобов`язати приватного виконавця використовувати звіт про оцінку вартості нерухомого майна, складений ТОВ «Нотаріус» від 07.11.2019 року.

Скаргу мотивовано тим, що суб`єктом оціночної діяльності із заниженням реальної вартості здійснено оцінку нерухомого майна боржника, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» учасники виконавчого провадження мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії виконавця, оскільки відповідно до цієї статті виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», при цьому у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Залучивши суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно до положень цього ж Закону, має визначити ціну продажу майна згідно із складеним звітом про оцінку майна.

Таким чином, дії виконавця щодо оцінки майна відповідають положенням статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавця були відсутні підстави для передачі майна на реалізацію за іншою ціною, ніж та, що визначено відповідно до Закону.

Щодо наданого скаржником звіту про оцінку вартості нерухомого майна, складеного ТОВ «Нотаріус» від 07.11.2019 року то суд вважає, що така оцінка проведена за замовленням боржника (тобто не в порядку, встановленому Законом), оцінювач письмово не попереджався про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, надання завідомо неправдивого звіту, мета оцінки - визначення вартості для укладання цивільно-правової угоди, тоді як мета оцінки, проведеної в рамках виконавчого провадження - визначення вартості для продажу на конкурсних засадах, що передбачає підвищення ціни продажу учасниками торгів.

Таким чином, складений ТОВ «Нотаріус» звіт не є належним та допустимим доказом невірного проведення оцінки в рамках виконавчого провадження та в жодному випадку не може використовуватись для визначення початкової ціни майна при примусовій реалізації майна.

Стосовно посилання скаржника на положення Податкового кодексу України, то він не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки регулює правовідносини добровільного продажу об`єкта нерухомості та оформлення такої угоди нотаріусом.

При цьому, очевидним є той факт, що примусовий продаж майна боржника не може бути підставою нарахування йому податку, оскільки останній вираховується із доходу, отриманого платником податку від продажу квартири виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об`єкта, розрахованої органом, уповноваженим здійснювати таку оцінку відповідно до закону, та зареєстрованої в єдиній базі даних звітів про оцінку.

Щодо розбіжностей у значеннях площі квартири в різних джерелах, то слід зазначити наступне.

Листом від 16.07.2018 року КП «Київське МБТІ» надало копії поверхового плану та експлікації на квартиру станом на 20.10.2011 року, відповідно до яких площа квартири 56,0 кв. м. При цьому, застережено, що Бюро невідомо, чи проводилась технічна інвентаризація квартири іншими суб`єктами господарювання, а тому інформація, яка зберігається в Бюро може бути недостовірною та не актуальною.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 125535566 від 29.05.2018 року) в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (функціонував до 31.12.2012 року) містяться відомості про реєстрацію 30.07.2010 року за боржником вищезазначеної квартири та зазначено її загальну площу 56,0 кв.м.

Разом з тим, 26.06.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (функціонує з 01.01.2013 року) було зареєстровано право власності боржника на вищезазначену квартиру і зазначено її загальну площу - 55,8 кв.м.

Відповідно до положень частини 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Зі змісту звіту, складеного ТОВ «Експертна служба України», вбачається, що проводячи оцінку оцінювач виходив з площі квартири 55,8 кв.м, при цьому застережив, що загальна площа об`єкту оцінки приймалась згідно правовстановлюючих документів; оцінювач не бере на себе відповідальність за наявність відмінностей, уточнень та різниці площі приміщень, що зазначені у технічному паспорті та правовстановлюючих документах (сторінка 4 звіту, графа «Обмежуючі умови і допущення» розділу І).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оцінювач використовував достовірні дані про квартиру.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України діяв у відповідності до норм чинного законодавства та в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови та порядок виконання рішень, ухвал судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі і боржники. Вони мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведені виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича, заінтересована особа ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: