справа № 361/2397/18 головуючий у суді І інстанції - Петришин Н.М.
провадження № 22-ц-/824/2807/19 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом та просивстягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49 977 грн. 54 коп. за кредитним договором б/н від 06 жовтня 2012 року, яка складається із наступного: 274 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 41 747 грн. 25 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 099 грн. 90 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 356 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2018 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06 жовтня 2012 року у розмірі 468 грн. 32 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 274 грн. 32 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 194 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить змінити рішення суду першої інстанції, скасувавши його в частині відмови у стягненні заборгованості з частини процентів та неустойки через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що згідно анкети-заяви відповідач власноручним підписом засвідчив, що ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами та зобов'язався їх виконувати. Відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних відносин між сторонами та відсутність заборгованості. Позичальник поставив підпис саме у заяві і ним засвідчив те, що повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Умови та правила надання банківських послуг розміщено в мережі інтернет на сайті банку, що свідчить про те, що він є доступним для всіх клієнтів банку, зокрема, для відповідача. Виписка по рахунку, долучена позивачем до матеріалів справи є первинним бухгалтерським документом про видачу та сплату коштів за кредитним договором. Відповідач не оспорював укладення чи не укладення договору, розрахунок заборгованості не спростував, не довів відсутність заборгованості та виконання належним чином умов договору, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов'язань.

Отже, рішення суду переглядається в частині позовних вимог, що стосуються процентів, пені комісії та штрафів.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2012 року ОСОБА_5 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6).

Згідно розрахунку, наданого АТ КБ «Приватбанк», заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором станом на 28 лютого 2018 року становить 49 977 грн. 54 коп., яка складається із: 274 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 41 747 грн. 25 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 099 грн. 90 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 356 грн.07 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено досягнення між сторонами згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36 % річних.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та розрахунок заборгованості.

Суд першої інстанції відмовив АТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позову в цій частині через відсутність доказів про досягнення між сторонами згоди щодо розміру процентів.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Заявляючи вимогу про стягнення відсотків у зазначеному розмірі, АТ КБ «ПриватБанк» не взяв до уваги, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують те, що позичальник погодився сплачувати відсотки за користування кредитом саме у такому розмірі.

Відсутність підпису відповідача на Умовах та правилах надання кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, АТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що позичальник поставив підпис саме у заяві і ним засвідчив те, що повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Однак, підпис відповідача на заяві-анкеті про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанкуне свідчить про те, що ОСОБА_5 погодилася на умови договору в частині стягненні процентів.

Визначаючи розмір процентів, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 1048 ЦК України, згідно вимог якої якщо договором не встановлений розмір процентів, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Так, суд стягнув проценти на рівні облікової ставки Національного банку України та навів відповідний розрахунок у своєму рішенні, який в апеляційній скарзі позивач не оспорював.

Як вірно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні, позивач не довів досягнення між сторонами згоди щодо пені, комісії та штрафів у розмірі, заявленому ним до стягнення.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що відповідач не оспорював укладення чи не укладення договору, розрахунок заборгованості не спростував, не довів відсутність заборгованості та виконання належним чином умов договору, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов'язань.

Однак, не вчинення зазначених дій ОСОБА_5 не свідчить про те, що вона погоджувалася на нарахування процентів, пені, комісії та штрафів на умовах, визначених банком.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказів, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Судді: Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.