02.12.2019 Єдиний унікальний номер 205/8859/19
Єдиний унікальний номер 205/8859/19
Провадження № 2о/205/184/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 жовтня 2019 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2019 року заяву було залишено без руху і запропоновано заявникові усунути недоліки з дотриманням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких заявником 23 жовтня 2019 року подано виправлену заяву.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Заявник у своїй заяві посилалася на те, що вона згідно з договором купівлі-продажу від 29 серпня 1975 року є власницею будинку АДРЕСА_1 . Разом з тим, в договорі купівлі-продажу її ім`я було вказано як « ОСОБА_1 », хоча за паспортними даними вона є ОСОБА_1 . Внаслідок різності написання прізвища заявника в договорі купівлі-продажу і паспорті на теперішній час виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника, та правовстановлюючим документом, який було видано на її ім`я. Заявник мала на меті розпорядитися належною їй власністю, проте у зв`язку з різністю написання прізвища, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через невідповідність написання прізвища покупця. Заявник у своїй заяві просила суд встановити факт належності їй договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , від 29 серпня 1975 року, посвідченого Другою дніпропетровською держнотконторою. Заявник у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання заінтересована особа повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, ухваливши рішення відповідно до чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29 серпня 1975 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 продала, а заявник ОСОБА_1 купила будинок АДРЕСА_1 (а.с. 20-21).

По батькові ОСОБА_1 у зазначеному договорі купівлі-продажу було зазначено як « ОСОБА_1 » (а.с. 20 оберт).

Разом з тим, в паспорті заявника її по батькові вказано як « ОСОБА_1 » (а.с. 18).

Різність написання по батькові заявника в договорі купівлі-продажу і паспорті на теперішній час перешкоджає їй у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належним їй будинком.

З зазначеного вбачається, що в договорі купівлі-продажу від 29 серпня 1975 року невірно зазначено по батькові заявника замість « ОСОБА_1 » вказано « ОСОБА_1 », тому на теперішній час заявник не має змоги розпорядитися належною їй власністю.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З копії паспорта заявника вбачається, що її по батькові є « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 », за життя їй видавалися офіційні документи: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, технічний паспорт на будинок, інші документи (а.с. 18, 19, 22-24).

За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в паспорті та договорі купівлі-продажу, які було видано заявнику, повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу, виданого на ім`я ОСОБА_1 , встановленню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп. (а.с. 1), який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-6 ст. 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) договору купівлі-продажу від 29 серпня 1975 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: