КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9015/2019
справа №760/8933/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Деяком Ярославом Михайловичем, на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Коробенка С.В. 28 березня 2019 року,

у справі за поданням старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 про примусове проникнення до житлового приміщення боржника,-

встановив:

В березні 2019 року старший державний виконавець Солом`янського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла - квартири АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника.

Подання обґрунтовує тим, що 15 березня 2016 року відділом відкрито виконавче провадження №50495841 з виконання виконавчого листа №760/14910/14-ц, виданого Солом`янським районним судом міста Києва на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (первісний стягувач ПАТ "Банк Форум") 940779,70 грн.

За отриманою інформацією зазначена квартира належить боржнику, також йому належить земельна ділянка, що розташована на території Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Іншого майна або грошових коштів у банківських установах не розшукано, інформації про перебування боржника у трудових відносинах не встановлено.

Зазначає, що 10, 18 грудня 2018 року, а також 07, 21 березня 2019 року державним виконавцем здійснено виходи за адресою вищевказаної квартири з метою з`ясування інформації про майновий стан боржника, проте дверей ніхто не відчиняв.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року подання задоволено, надано дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, у задоволенні подання відмовити.

В апеляційній скарзі, з посиланням на постанову Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про судову практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" вказує на невідповідність подання вимогам ст.175 ЦПК України, у зв`язку із чим суддя мала залишити його без руху.

З посиланням на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року №8 "Про узагальнення судової практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказує на відсутність ухвали про прийняття суддею справи до свого провадження та призначення дати розгляду справи.

Вказує, що в порушення ст.439 ЦПК України подання розглянуто без державного виконавця.

Зазначає, що судове рішення про проникнення до житла боржника має містити мету, для якої така дія вчиняється, проте ухвала суду цього не містить.

Вказує, що посилання державного виконавця на неможливість увійти до помешкання боржника не супроводжується доказами, що йому в цьому відмовлено або існування інших перешкод. Вказує на ненадання разом із поданням доказів про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та про вчинювану виконавчу дію.

Посилається на те, що державний виконавець не подав доказів, які підтверджують відсутність у боржника іншого майна.

В судовому засіданні представник боржника підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники справи не з`явились, про час і місце її розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до части 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що на виконанні у Солом`янському РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві знаходиться виконавче провадження №50495841 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ "Банк Форум" 940779,70 грн. Виконавче провадження відкрито 15 березня 2016 року на підставі виконавчого листа №760/14910/14-ц, виданого Солом`янським районним судом міста Києва 20 січня 2016 року на підставі рішення суду від 30 жовтня 2014 року.

Постановою державного виконавця від 15 березня 2016 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 18 грудня 2018 року стягувача замінено на ОСОБА_4 на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києві від 28 вересня 2018 року.

Відповідно до даних виконавчого листа №760/14910/14-ц місцем проживання боржника є житловий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 03 травня 2018 року №52838 за даними реєстрових книг житловий будинок АДРЕСА_2 не зареєстрований на праві власності, проте Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 серпня 2007 року.

Згідно даних Акту державного виконавця від 07 червня 2018 року ним здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , проте ОСОБА_5 за вказаною адресою не було, зі слів її батька виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 , за вказаною адресою не проживає.

Згідно даних Актів державного виконавця від 10 грудня 2018 року, 18 грудня 2018 року, 07 березня 2019 року, та 21 березня 2019 року ним здійснено неодноразові виходи за адресою: АДРЕСА_3 , проте двері ніхто не відчинив.

Задовольняючи подання, суду першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій для виконання рішення суду.

Відповідно до ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

З матеріалів справи убачається, що подання зареєстровано судом 27 березня 2019 року та згідно із Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 березня 2019 року визначено головуючого суддю Коробенка С.В. для розгляду подання.

Телефонограмою від 27 березня 2019 року за підписом секретаря судового засідання представник державної виконавчої служби повідомлявся про те, що розгляд подання відбудеться 28 березня 2019 року. Згідно із матеріалами справи подання розглянуто без участі державного виконавця.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, суд виходить з наступного.

Подання є формою звернення до суду державного або приватного виконавця для вирішення питань, що виникають під час виконання рішення суду. ЦПК України та Закон України "Про виконавче провадження" не містять вимог до форми і змісту подання про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення боржника. Розділ ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, містить вимоги до подання щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну.

Разом з тим, форма і зміст подання мають містити інформацію, що є необхідною для вирішення питання, зокрема, про особу, яка звертається, виклад обставин та підстави звернення із поданням, відомості про особу, власне прав, свобод та інтересів якої стосується це подання, резолютивну частину подання, перелік документів, що додаються для підтвердження обставин.

В листі Департаменту державної виконавчої служби Міністерство юстиції України від 18 грудня 2006 року №25-1/899/7 викладено Методичні рекомендації щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв.

З подання у цій справі убачається, що його зміст містить обсяг інформації, необхідної для вирішення справи.

Доводи про зазначення в поданні скороченого найменування органу державної виконавчої служби, відсутність коду ЄДРЮОФОПГФ є формальністю, оскільки відсутність цих даних не перешкоджає ідентифікувати орган державної влади. Відсутність конкретного переліку додатків суд також розглядає як формальність. Вказівка на відсутність підтвердження про те, що не подано іншого подання, неподання копії подання та всіх документів відповідно до кількості заінтересованих осіб є безпідставним.

Доводи в тій частині, що судом не постановлено ухвали про прийняття подання до провадження та призначення дати судового засідання, судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на таке.

Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року №8 "Про узагальнення судової практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" містить рекомендаційний характер за наслідками аналізу застосування процесуального закону під час вирішення певної категорії справ.

Згідно із п.3 цієї постанови пленуму: "Системний аналіз норм ЦПК свідчить про те, що при надходженні заяв, подань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), суд має постановити ухвалу про прийняття заяви, подання до свого провадження та призначення судового засідання".

Наступним абзацом зазначено:

"Виконання рішення, ухвали суду є невід`ємною частиною судового процесу, нове провадження за заявою, поданням щодо виконання судового рішення не відкривається. Не передбачено законом проведення за такими заявами, поданнями попереднього судового засідання, метою якого відповідно до ст.130 ЦПК є врегулювання спору до судового розгляду".

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановлення ухвали про прийняття справи суддею до свого провадження не є необхідністю, оскільки конкретний суддя для розгляду визначається на підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Строки розгляду подання визначені у ст.439 ЦПК України, а про час розгляду державна виконавча служба повідомлялась за допомогою телефонного зв`язку, що згідно із ч.9 ст.128 ЦПК України є допустимим засобом виклику у випадку термінової необхідності.

Щодо доводів про розгляд подання без державного виконавця, суд апеляційної інстанції зазначає, що останній належними засобами повідомлений про розгляд справи, а його неявка сама по собі не може бути підставою для скасування судового рішення.

Доводи, що державним виконавцем не надано доказів про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження не впливають на розгляд подання, проте за наявності достатніх і обґрунтованих підстав, це може бути предметом окремого звернення боржника. Суд також ураховує, що боржник обізнана про зазначене виконавче провадження, про що свідчить її заява від 04 вересня 2018 року про приєднання до виконавчого провадження №50495841 довідок про реєстрацію місця проживання дітей.

Щодо доводів про відсутність мети проникнення, то суд апеляційної інстанції зазначає, що подання містить мету проникнення, проте остання не була відображена в ухвалі суду першої інстанції. Зазначене може бути виправлено під час перегляду ухвали в цьому провадженні.

Щодо доводів про відсутність даних про сповіщення боржника про намір державного виконавця потрапити до помешкання боржника, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частинами 1 та 4 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено:

1. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

4. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Опис та арешт майна боржника є виконавчою дією, а особливості виявлення майна, що знаходиться в помешканні боржника, вимагають сповіщення боржника про проведення виконавчих дій за його місцем проживання для забезпечення присутності боржника або його уповноваженої особи та потрапляння виконавця до помешкання.

Частиною 1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" визначено:

1. Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відсутність даних про сповіщення боржника щодо проведення виконавчих дій за місцем його проживання свідчитиме про недотримання прав бути приступнім під час проведення виконавчих дій (ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження").

Окрім того, з матеріалів справи убачається, що державний виконавець просить надати дозвіл про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , проте згідно із даними Договору купівлі-продажу частини квартири від 28 серпня 2007 року боржнику ОСОБА_1 належить 1/2 частина цієї квартири, власником іншої частини є ОСОБА_6 .

Відповідно до даних Довідок про реєстрацію місця проживання особи, за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, не врахував, що подання містить вимогу про проникнення в помешкання, яке належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, один з яких не є боржником у виконавчому провадженні, відтак задоволення подання може призвести до порушення прав іншого співвласника, а також неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні подання старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 про примусове проникнення до житлового приміщення боржника - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова