Номер провадження № 2/521/5781/19
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

09 грудня 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Леонов О.С., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , громадянина АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся представник позивача ОСОБА_3 адвокат Прядко А.О. (що діє на підставі ордеру серії ОД №312920 від 24.10.2019 року) з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 6000000, 00 грн., сплачені позивачем, як авансова сума на виконання домовленості, щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку.

Разом з вказаною позовною заявою, представником позивача до позову було додано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. від 06.11.2019 року матеріали вказаної позовної заяви разом з заявою про забезпечення позову передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

Справу отримано Малиновським районним судом м. Одеси 05.12.2019 року.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді у Малиновському районному суді м. Одеси щодо розгляду цієї справи було здійснено 05.12.2019 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 06.12.2019 року.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у зв`язку з тим, що 07.12.2019 року та 08.12.2019 року являються вихідними днями, датою розгляду вказаної заяви є наступний робочий день 09.12.2019 року.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наступними доводами.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача суму сплачених коштів у вигляді авансу в розмірі 6000000, 00 грн., сплачених позивачем на виконання домовленості (визначеної у розписках від 20.10.2012 року та від 27.06.2013 року, а згодом в письмовій угоді договорі авансу) щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку.

Зазначив, що між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання щодо укладення договору купівлі продажу житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та прилеглої земельної ділянки, що належать відповідачу на праві приватної власності. На виконання вказаної домовленості ОСОБА_5 було передано ОСОБА_2 суму авансу в розмірі 6000000, 00 грн, факт отримання авансу ОСОБА_2 вказаної суми було зафіксовано в договорі авансу від 20.11.2013 року. На виконання свої частини зобов`язання ОСОБА_2 зобов`язався здати вказаний будинок в експлуатацію та зняти з майна іпотечні зобов`язання, що існували за кредитним договором та фінансовою установою.

Вказані зобов`язання ОСОБА_2 не були виконані в порядку, встановленому спільною домовленістю.

На час звернення до суду, житловий будинок та земельна ділянка, знаходяться у власності відповідача, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За таких умов, у позивача є обґрунтовані побоювання, щодо того, що ОСОБА_2 умисно переоформить майно на іншу особу з метою уникнути відповідальності щодо повернення позивачеві вказаної суми авансу.

Додатково зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У зв`язку з вищенаведеним, просить суд накласти арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок на прилеглу земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_4 та заборонити ОСОБА_2 здійснювати відчуження майна, а саме житлового будинку та прилеглої земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_2 , будь-яким способом та будь-якій особі на строк до повного погашення зобов`язань за повернення авансу ОСОБА_6 .

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України представником позивача не вказано пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Суд встановив, що заява не відповідає вимогам чинного ЦПК України щодо змісту та форми заяви про забезпечення позову, а саме: заявником громадянином Грузії не надано до суду пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з п.1 ч.3 ст.154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до вимог статті 154ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суддею встановлено, що позивач є громадянином Грузії, та у суду відсутні відомості щодо наявності у позивача на території України майна.

Таким чином у зазначеному випадку у разі забезпечення позову застосування зустрічного забезпечення є обов`язковим.

У зв`язку з невиконанням заявником вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, шляхом зазначення відомостей про пропозиції застосування зустрічного забезпечення або відсутності підстав для його застосування, суд приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів або позову поданої фізичною особою сплачується у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384, 20 грн.

Суд розглянувши матеріали цивільної справи та заяви про забезпечення позову, встановив, що в матеріалах справи відсутності докази сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено заяву про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Враховуючи скорочені строки розгляду заяви і що для розгляду даної заяви необхідні наведені відомості, яких суду не надано, заява ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову за змістом і формою не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

За таких обставин, заява про вжиття заходів забезпечення позову згідно ч. 9 ст.153ЦПК підлягає поверненню заявнику, як така, що подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

При цьому, заявник не позбавлений можливості, після усунення перешкод які були підставою для повернення заяви, має право повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , громадянина АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення грошових коштів, - повернути заявникові.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.С. Леонов