ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м. Чернівці

справа № 723/1387/18-ц

провадження № 22-ц/822/69/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

за участю секретаря Собчук І.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В позові посилається на те, що 06 вересня 2017 року по вулиці Видинівського в м. Сторожинець сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Сеат», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Опель-Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3

Причиною настання дорожньо-транспортної пригоди є дії водія автомобіля марки «Сеат», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який під час обгону не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2017 року по справі №723/2479/17 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності. Вказана постанова набрала законної сили.

Пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Опель Віваро» державний номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу на праві власності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в міжнародній системі автомобільного страхування «Зелена карта».

За результатами розгляду заяви позивача, 04 січня 2018 року МТСБУ було проведено виплату останньому страхового відшкодування в розмірі 32 892 гривень 05 коп.

Приватним підприємством «ТНК-Сервіс» проведено ремонт автомобіля «Опель-Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1, вартість відновлювального ремонту склала 55 785 гривень. Страхове відшкодування, яке було виплачено МТСБУ, позивачу, є недостатнім для покриття матеріальних збитків.

Просив суд, стягнути із ОСОБА_2 на його користь матеріальні збитки в розмірі 22 292 гривні 95 коп. та вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в розмірі 21 817 гривень 95 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, вважає, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального права.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, а тому підлягає відшкодуванню із відповідача на користь позивача різниця між розміром заподіяної шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування в сумі 21 817 гривень 95 коп.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 06 вересня 2017 року по вулиці Видинівського в м. Сторожинець сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «Сеат», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Опель-Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3

Судом першої інстанції встановлено, що причиною настання ДТП стали дії водія автомобіля марки «Сеат», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який під час обгону не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2017року по справі №723/2479/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнено останнього до адміністративної відповідальності. Вказана постанова набрала законної сили.

Пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Опель-Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу на праві власності.

Приватним підприємством «ТНК-Сервіс» було проведено ремонт, належного позивачу автомобіля марки Опель-Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1, вартість відновлювального ремонту склала 55 785 гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в міжнародній системі автомобільного страхування «Зелена карта».

04 січня 2018 року МТСБУ було проведено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 32 892 гривень 05 коп. Різниця між розміром заподіяної шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування складає 22 292 гривень 95 коп.

Так, відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язання сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладення обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Така правова позиція викладена у Постанові Великої палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц .

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, який заперечував проти задоволення відшкодування потерпілому страхового відшкодування, оскільки вважав, що саме на третю особу, як страховика відповідача, покладений відповідний обов'язок у межах суми страхового відшкодування.

Аналізуючи вищезазначені правові норми та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 06 вересня 2017 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як власника транспортного засобу, була застрахована у міжнародній системі автомобільного страхування «Зелена карта», на підставі страхового полісу, серії LT/12/JB 1602142, строк дії якого встановлений з 21 лютого 2017 року по 19 лютого 2018 року, ліміт відповідальності по майновій шкоді складає 100 000 гривень.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача був пошкоджений, вартість матеріального збитку складає 55 785 гривень, проте страховиком було виплачено позивачу лише 32 892 гривні.

ОСОБА_3 не звертався до страховика із заявою про відшкодування різниці між розміром заподіяної шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування в сумі 22 292 гривень 95 коп. та не отримав відмову у виплаті страхового відшкодування, а тому відсутні правові підстави для стягнення майнової шкоди із ОСОБА_2

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Відповідно до квитанції №1-2378К від 04 грудня 2018 року вбачається, що апелянт за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі 1057 гривень 20 копійок (а. с. 94).

Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 1057 гривень 20 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 057 гривень 20 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 березня 2019 року.

Головуючий М.І.Кулянда

судді: О.О.Одинак

Н.Ю. Половінкіна