Справа № 570/4408/19
Номер провадження 2/570/1384/2019
У х в а л а

26 вересня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., перевіривши виконання вимог статтей 175 і 177 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, -

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшла вказана позовна заява.

З метою вирішення питання про відкриття провадження у справі судом на виконання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, встановлено наступне.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Як зазначається у ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Позивачка не зазначає, чи звертались будь-коли вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживалися, чи наявний висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України.

Разом з тим, відповідно до ч.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивачка зазначає, що необхідності у залученні до участі у розгляді справи органу опіки та піклування немає, оскільки дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже досягла 14 років, а відповідно до ст.29 ЦК України вільно обирає собі місце проживання.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, у разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У змісті позовної заяви позивачем зроблено посилання на статтю 161 СК України, однак зміст даного послання на статтю закону не відповідає офіційному тексту закону.

Так, положення ст. 161 СК України вказують на те, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Тобто, зміст вказаної статті СК України містить певні умови, такі, як: 1) мати та батько дитини повинні проживати окремо; 2) дитина, щодо визначення місця проживання якої мати та батько не дійшли згоди, повинна бути малолітньою; 3) такий спір може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

На момент звернення до суду з позовної заявою - 12.09.2019 року, дочка позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла 17-річного віку та, як вбачається із заяви останньої, яка міститься у матеріалах справи, документована паспортом громадянина України.

Крім того, із долучених до позовної заяви документів вбачається, що позивачка та відповідач (мати і батько дитини) проживають (зареєстровані) за однією адресою.

Тобто, за вказаних вище обставин, незрозумілим є посилання позивачки у тексті позовної заяви на ст.ст. 160, 161 СК України, як на підставу звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позовна заява підписана позивачкою ОСОБА_1 , проте копії документів, таких, як копія паспорта позивачки та відповідача, посвідчені адвокатом Іовчик О.А.

Із матеріалів справи не є зрозумілим, на якій підставі вказані копії паспортів позивачки і відповідача посвідчені не власноручними підписами останніх, що підтверджує перебування у них оригіналу письмового доказу, а засвідчені адвокатом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Із реквізитів позовної заяви вбачається, що адреса місця проживання позивачки та відповідача у справі, не відповідає інформації, яка міститься у копіях паспортів вказаних сторін у справі. Зокрема, існує невідповідність у назві вулиці.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Так, серед додатків до позовної заяви пунктом 8 зазначено "Копія паспорту доньки", проте такий документ відсутній у додатках до позовної заяви.

Позовна заява не оформлена належним чином у відповідності до положень ст.175 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.

В разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гнатущенко Ю.В.