Справа № 600/1013/17
Справа № 2/600/103/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Фещак Г.М.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Геленківської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом до відповідача, у якому просять: «визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на: Ѕ частину житлового будинку (А), загальною площею 81,8 м.кв., житловою площею 57,4 м.кв., Ѕ частину сараю (Б) площею 49,0 м.кв., Ѕ частину літньої кухні (В) площею 20,3 м.кв., Ѕ частину огорожі (№1) та Ѕ частину воріт (№2), які знаходиться по АДРЕСА_1 » та «визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме на: Ѕ частину житлового будинку (А), загальною площею 81,8 м.кв., житловою площею 57,4 м.кв., Ѕ частину сараю (Б) площею 49,0 м.кв., Ѕ частину літньої кухні (В) площею 20,3 м.кв., Ѕ частину огорожі (№1) та Ѕ частину воріт (№2), які знаходиться по АДРЕСА_1 ».

В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що ОСОБА_4 , належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - колишній колгоспний двір, який складався із 2 (двох) членів. Членами колгоспного двору були: ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ).За життя ОСОБА_4 розпорядився своїм майном та склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів своєму синові ОСОБА_2 . ОСОБА_5 , в свою чергу, склала заповіт, за яким заповіла все належне їй майно своїй дочці ОСОБА_1 .. Зазначають, що звернулися до приватного нотаріуса для прийняття спадщини після батьків, однак їм було відмовлено у зв`язку з тим, що питання спадкування колгоспного двору вирішується виключно в судовому порядку. На даний час, позивачі бажають оформити право власності на вказаний будинок, тому просять у судовому порядку визнати їх власниками житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 27.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.19).

У судовому засідання позивачі та їх представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити такі в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однакчерез канцелярію суду подав «відзив на позов», у якому вказав, що Геленківська сільська рада Козівського району Тернопільської області визнає позовні вимоги позивачів та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.80).

Заслухавши думку позивачів та їх представника, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, який складається з двох членів, головою якого був ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 17.03.1990 року (а.с.16).

Відповідно до виписки з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року від 04.09.2017 року, виданої Геленківською сільською радою Козівського району Тернопільської області, колгоспний двір складався з двох членів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.17).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то кожному із них фактично належить 1/2 частина колгоспного двору.

Згідно із копій свідоцтв про смерть: серії НОМЕР_1 , виданого 03.03.2015 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданого 12.11.2012 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4, 9).

Згідно з довідки Козівського РБТІ від 10.10.2017 року №88 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . При цьому, кожному із зазначених осіб належить по 1/2 частини (а.с.14).

20.11.2012 року ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно якого все майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.5).

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Геленки Козівського району Тернопільської області (а.с.7).

07.09.2012 року ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном та склав заповіт, згідно якого все майно, яке буде належати йому на день смерті заповів позивачу ОСОБА_2 (а.с.10).

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 01.08.2016 року встановлено, що батьком ОСОБА_2 був ОСОБА_4 (а.с.12).

03.11.2017 року приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою повідомила ОСОБА_2 про те, що свідоцтво про право на спадщину на майно колгоспного двору видати не може, оскільки відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства і за таких обставин потрібно звертатися до суду за оформленням своїх спадкових прав (а.с.82).

28.11.2019 року приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою повідомила ОСОБА_1 про те, що свідоцтво про право на спадщину на майно колгоспного двору видати не може, оскільки відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства і за таких обставин потрібно звертатися до суду за оформленням своїх спадкових прав (а.с.83).

Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Крім того, ч.1 ст.392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітами, відмов від прийняття спадщини не заявляли, в належному порядку прийняли спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за позивачами право власності по Ѕ частин на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сплачений позивачами судовий збір у розмірі 860,28 грн. залишити за останніми.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12-13, 76-81, 89, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Геленківської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на Ѕ частину житлового будинку (А), загальною площею 81,8 м.кв., житловою площею 57,4 м.кв., Ѕ частину сараю (Б) площею 49,0 м.кв., Ѕ частину літньої кухні (В) площею 20,3 м.кв., Ѕ частину огорожі (№1) та Ѕ частину воріт (№2), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на Ѕ частину житлового будинку (А), загальною площею 81,8 м.кв., житловою площею 57,4 м.кв., Ѕ частину сараю (Б) площею 49,0 м.кв., Ѕ частину літньої кухні (В) площею 20,3 м.кв., Ѕ частину огорожі (№1) та Ѕ частину воріт (№2), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 30.11.1998 року.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 15.12.1999 року.

Відповідач Геленківська сільська рада Козівського району Тернопільської області; місце знаходження: вул. Центральна, 46, с. Геленки, Козівський район, Тернопільська область; .

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 09.12.2019 року.

Суддя О.Б.Гриновець