Справа № 274/6506/18 Провадження № 2-о/0274/50/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.19 р.м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суду Житомирської області у складі судді - Корбута В.В. (головуючого), присяжних - Твердохліб Г.В., Чумак Л.І. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за заявоюОСОБА_1 ОСОБА_2,
про усиновлення ОСОБА_3,
заінтересовані особи:1) Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, представником якого є Гайдамаченко А.Б., 2) Комунальний навчальний заклад "Бердичівська загальноосвітня школа-інтернат І - ІІІ ступенів" Житомирської обласної ради, представником якого є Грішин Р.В.,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з вказаною заявою, у якій просять:

- ухвалити рішення про усиновлення ними ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р.;

- записати їх у Книзі реєстрації народжень батьками ОСОБА_3;

- змінити прізвище ОСОБА_3 на ІНФОРМАЦІЯ_4, а по батькові - на ІНФОРМАЦІЯ_5.

Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області заяву та Комунальний навчальний заклад "Бердичівська загальноосвітня школа-інтернат І - ІІІ ступенів" Житомирської обласної ради заяву підтримали.

Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).

Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у м. Житомирі (актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 889 від 04.04.2012 р., складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції), її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.04.2012 р. (а. с. 13).

Таким чином ОСОБА_3 може бути усиновленою.

Частиною першою, абзацом першим частини другої статті 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років.

Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які:

1) обмежені у дієздатності;

2) визнані недієздатними;

3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;

5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;

6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;

7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу);

8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я;

9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;

10) були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів;

11) за станом здоров'я потребують постійного стороннього догляду;

12) є особами без громадянства;

13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.08.2006 р. (а. с. 22), та проживають разом, що підтверджується актом обстеження умов проживання, затвердженим 27.04.2018 р. начальником Служби у справах дітей Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області (а. с. 21).

Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 бути усиновлювачами ОСОБА_3.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що підтверджується його паспортом серії НОМЕР_1 від 05.12.2000 р. (а. с. 31), ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 р., що підтверджується її паспортом серії НОМЕР_2 від 05.03.2007 р. (а. с. 32), тобто вони не молодше двадцяти одного року та старші за дитину, яку вони бажають усиновити, більше як на п'ятнадцять років.

У матеріалах справи відсутні будь-яки докази того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обмежені у дієздатності або визнані недієздатними, позбавлені батьківських прав, і ці права не були поновлені, були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їх вини, були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, а також того, що їх інтереси суперечать інтересам дитини - ОСОБА_3.

При цьому Судом встановлено, що:

- ОСОБА_1 не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має житло та постійний заробіток (доход), не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров'я не потребує постійного стороннього догляду, є громадянином України, у шлюбі з особою, яка не може бути усиновлювачем, не перебуває, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 від 05.12.2000 р. (а. с. 31), актом обстеження умов проживання, затвердженим 27.04.2018 р. начальником Служби у справах дітей Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області (а. с. 21), довідкою від 20.03.2018 р. про заробітку плату (а. с. 26), висновком від 13.03.2018 р. про стан здоров'я особи (а. с. 55), довідкою б/д серії ІАА № 0427625 (станом на 22.02.2018 р.) Департаменту інформатизації МВС України (а. с. 34).

- ОСОБА_2 не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має у власності житло, житлово-побутові умови у якому відповідають санітарно-гігієнічним нормам, не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, які унеможливлюють здійснення усиновлення, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров'я не потребує постійного стороннього догляду, є громадянкою України, у шлюбі з особою, яка не може бути усиновлювачем, не перебуває, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 від 05.03.2007 р. (а. с. 32), актом обстеження умов проживання, затвердженим 27.04.2018 р. начальником Служби у справах дітей Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області (а. с. 21), довідкою б/д № 32 та довідкою від 01.06.2018 р. про заробітну плату (а. с. 24, 25), висновком від 13.03.2018 р. про стан здоров'я особи (а. с. 56), довідкою б/д серії ІАА № 0427853 (станом на 01.04.2018 р.) Департаменту інформатизації МВС України (а. с. 23), витягом від 29.05.2007 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 28).

Таким чином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можуть бути усиновлювачами ОСОБА_3.

Відповідно до частин першої та п'ятої статті 217, пунктів 4 та 5 частини першої статті 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється, протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім'ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

ОСОБА_5, яка, як було встановлено раніше, є матір'ю ОСОБА_3, позбавлена батьківських прав щодо неї заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.08.2018 р. у справі № 295/5033/17, яке набрало законної сили 06.09.2018 р. (а. с. 16 - 20).

Запис про батька ОСОБА_3 вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом від 04.04.2012 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги (а. с. 14).

Таким чином, згода батьків ОСОБА_3 на усиновлення останньої непотрібна.

Частиною першою статті 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я.

Дитина ОСОБА_3, надала згоду на усиновлення її ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується актом про згоду на усиновлення (а. с. 8)

Крім того, вказана згода також була надана ОСОБА_3 безпосередньо у судовому засідання під час розгляду справи.

Згідно зі статтею 222 Сімейного кодексу України на усиновлення дитини, яка не має батьків і перебуває у закладі охорони здоров'я або навчальному закладі, потрібна письмова згода цього закладу. Усиновлення може бути проведене без згоди цього закладу, якщо суд встановить, що усиновлення дитини відповідає її інтересам.

ОСОБА_3 перебуває у Комунальному навчальному закладі "Бердичівська загальноосвітня школа-інтернат І - ІІІ ступенів" Житомирської обласної ради (а. с. 10, 12), який надав згоду від 23.11.2018 р. № 605 на її усиновлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, (а. с. 7).

Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема:

1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини;

2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину;

3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення;

4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною;

5) особу дитини та стан її здоров'я;

6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Як було встановлено Судом раніше, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, проживають разом, не перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами, мають у користуванні/власності житло, житлово-побутові умови у якому відповідають санітарно-гігієнічним нормам, не страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, які унеможливлюють здійснення усиновлення, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не мають, у розшуку не перебувають, за станом здоров'я не потребують постійного стороннього догляду, є громадянами України, у шлюбі з особою, яка не може бути усиновлювачем, не перебувають.

Дитина ОСОБА_3, надала згоду на усиновлення її ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також пояснила, що бажає жити разом з ними, називає їх татом та мамою.

Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області на виконання частини другої статті 253 Цивільного процесуального кодексу України надав висновок від 14.01.2019 р. № 34 про доцільність усиновлення ОСОБА_3 та відповідність його інтересам дитини, у якому зазначив, що вважає усиновлення ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а. с. 51 - 54).

Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здатні забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини - ОСОБА_3, а тому їхня заява в частині усиновлення підлягає задоволенню шляхом оголошення їх усиновлювачем цієї дитини.

Статтею 229 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір'ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Як зазначалось вище, ОСОБА_3 пояснила, що хоче бути усиновленою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, бажає жити разом з ними, називає їх татом та мамою.

Суд оцінює ці пояснення як згоду ОСОБА_3 для запису у Книзі реєстрації народжень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 її батьками.

Відповідно до абзацу першого частини першої, частини другої та четвертої статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Зважаючи на вказане, Суд задовольняє заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині запису їх у Книзі реєстрації народжень батьками дитини ОСОБА_3, та зміни її прізвища і по батькові.

Керуючись статтями 258, 259, 263 - 265, 293, 294, 310 - 314 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4) задовольнити.

2. Оголосити ОСОБА_1 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р., громадянин України, та ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 р., громадянка України, усиновлювачами дитини - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

3. Записати ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р., та внести ці зміни до актового запису про народження № 889 від 04.04.2012 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції.

4. Записати ОСОБА_2 матір'ю дитини - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р., та внести ці зміни до актового запису про народження № 889 від 04.04.2012 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції.

5. Змінити прізвище дитини - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р., на ІНФОРМАЦІЯ_4, та внести ці зміни до актового запису про народження № 889 від 04.04.2012 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції.

6. Змінити по батькові дитини - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р., на ІНФОРМАЦІЯ_5, та внести ці зміни до актового запису про народження № 889 від 04.04.2012 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя (головуючий) В.В. Корбут

Присяжні: Г.В. Твердохліб

Л.І. Чумак