Справа № 459/2780/19
Провадження № 2/459/1143/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 грудня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судового засідання Данилів О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою, що за адресою: АДРЕСА_1 . На обґрунтування позову послався на те, що він є власником зазначеної квартири, відповідач є колишнім чоловіком його дочки. В добровільному порядку знятися з реєстрації у вказаній вище квартирі відповідач не бажає.

16.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідач розірвав шлюб з його дочкою та покинув місце реєстрації 01.02.2019 року.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав.

Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставінаявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи.

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями наступних документів: витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №33567828 від 22.03.2012 р.; технічний паспорт на квартиру від 27.02.2012 року.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.07.2019 р., яке набрало законної сили 16.08.2019 року було розірвано шлюб між відповідачем та ОСОБА_3 .

Відповідач у квартирі АДРЕСА_2 не проживає, що стверджується актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 02.10.2019 року.

В добровільному порядку знятися з реєстрації у вказаній вище квартирі відповідач не бажає.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України (далі - ЦК) під правом власності розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач проживав у спірному житловому приміщенні як член сім`ї власника і набув право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідач припинив родинні зв`язки з позивачеми, у спірному житлі не проживає, спільним побутом із позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2017 року у справі № 734/387/15-ц і Верховним Судом у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 526/3206/17.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Державної судової адміністрації слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Отже, позов задовольняється.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 768, 40 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

Повне рішення складено 09.12.2019 року.

Суддя: В. В. Грабовський