Справа № 346/3264/18
Провадження № 2/346/176/19
11 січня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді: П»ятковського В.І.,
за участю секретаря: Іванишин Х.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог : служба в справах дітей Коломийської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -
Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що від спільного проживання у шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Створити міцної сім»ї їм не вдалося, тому згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 24 листопада 2008 року шлюб між ними розірвано.
Оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, вона звернулася до Коломийського міськрайонного суду із позовом про стягнення аліментів, згідно рішення якого із відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі по 250 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач окрім сплати мізерної суми аліментів іншої допомоги на утримання доньки не надає.
Оскільки на даний час мінімальний розмір аліментів встановлений державою зріс, вона хоче збільшити суму стягуваних аліментів, оскільки їй важко самій утримувати дитину, яка на даний час вже ходить в шкільний заклад і потребує багато додаткових витрат: покращеного харчування, забезпечення одягом і всім іншим, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя дитини.
Відповідач є молодого віку, працездатний, здоровий, його матеріальне становище дозволяє належно утримувати дитину, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Крім того зазначила, що батько дитини її розвитком не цікавиться, ухиляється від батьківського обов»язку по вихованню, дитина вже кілька років батька не бачила взагалі, тому просить позбавити його батьківських прав.
Справу просить розглянути у її відсутності.
В процесі розгляд справи по суті від представника позивачки також поступило клопотання в якому він просить розгляд справи провести у його відсутності, оскільки у зв»язку із перебування на лікуванні в судове засідання з»явитися змоги не має. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.
Представник третьої особи - служби в справах дітей Коломийської районної державної адміністрації проти задоволення позовних вимог не заперечила, розгляд справи просила провести у її відсутності.
Відповідач, будучи належно повідомлений про час та місце розгляду справи в судові засідання 05 та 30 жовтня 2018 року і 11 січня 2109 року не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав.
Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги думку позивачки її представника та представника органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження ОСОБА_3, серія НОМЕР_3 виданого виконкомом Корницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 від 16 липня 2004 року, відповідач ОСОБА_2являється її батьком, а позивачка матір"ю.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 304 від 24 листопада 2008 року, шлюб між батьками дитини розірвано. Після розірвання шлюбу матері дитини присвоєно прізвище «ОСОБА_1».
Неповнолітня дитина проживає разом із матір»ю, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Корницької сільської ради Коломийського району 04 липня 2018 рок за № 566.
Із довідки виданої директором загальноосвітньої школи I-III ступенів № 8 видно, що ОСОБА_3 навчається у 9-А класі вищевказаної школи.
З 25 червня 2009 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 гривень до досягнення нею повноліття.
Із доданої до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб вбачається, що позивачка 28 серпня 2010 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище «ОСОБА_1» на прізвище чоловіка «ОСОБА_1».
Також, згідно витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини за № 8 від 09 листопада 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 щодо можливості надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини.
На підставі вказаної пропозиції головою Коломийської районної державної адміністрації за № 383/01-047/151 від 26 листопада 2018 року затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, який вихованням доньки не займається, про її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, окрім сплати аліментів ву сумі 250 грн. інших коштів на утримання не надає.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2, 3 ст. 150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків.
Згідно з положенням ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина.
В своїй Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», № 3 від 30 березня 2007 року Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов'язків має місце коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення.
Відповідно до ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу і/або у твердій грошовій формі.
Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення .
Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері. Відповідач повністю нехтує своїми батьківськими обов'язками по піклуванню над дитиною, маючи для цього реальну можливість. Свідомо не бажає брати участі у її вихованні та не дбає про фізичний і духовний розвиток, а тому може бути позбавлений батьківських прав, проте зобов»язаний нести обов»язки по сплаті аліментів.
Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком і хоча постійного місця праці та регулярного заробітку немає, однак це не є підставою не забезпечувати матеріально власну дитину, тому суд вважає, що за даних обставин слід призначити більший розмір аліментів ніж визначений раніше рішенням суду.
На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 150, 164-166, 180-181, 184, 191, 192 СК України, керуючись ст.ст. 141, 268, 280-284, 288, 354 ЦПК України суд,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно, у твердій грошовій сумі у розмірі - дві тисячі гривень.
Стягнення аліментів розпочати з часу набрання чинності рішенням суду і проводити до повноліття дитини.
Відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною трирічного віку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 21 січня 2019 року.
Суддя П'ятковський В. І.