КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Ковалевська Л.М.
№22-ц/824/1660/2019 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №381/1648/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В

У травні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов обґрунтовувало тим, що 15 січня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 укладено Договір кредиту №387/74/08/Пі, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 35 000 грн. на умовах, визначених цим договором, з урахуванням відсотків за користування кредитом, в строк до 10.01.2018 року включно.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ним та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір №1 від 17.01.2008 року, згідно якого в іпотеку передано трикімнатну квартиру загальною площею 66,5 кв.м. розташовану в АДРЕСА_1.

Позичальник свої зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 05.04.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 76 061,46 грн.

Відповідно до звіту про оцінку заставленого майна, ринкова вартість об'єкта оцінки становить 683 620,00 грн.

Ураховуючи наведене просило суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №387/74/08/Пі від 15.01.2018 року, яка складає 76 061 грн. 46 коп., а саме: - заборгованість по основній сумі кредиту - 30 785 грн. 20 коп.; - заборгованість за відсотками - 24 455грн. 49 коп.; - заборгованість за нарахованою пенею (по кредиту за відсотками) - 14 418 грн. 88 коп.; - заборгованість за інфляційними витратами (по кредиту та відсоткам) - 6 401 грн. 89 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, що становить 683 620 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що боржником не спростовано розмір заборгованості.

Відповідачем не доведено отримання листа про дострокове повернення заборгованості саме у 2011 році.

Сторони в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень ПАТ "Укрсоцбанк" , ОСОБА_3 та її представнику ОСОБА_5 06.12.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15 січня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено Договір кредиту №387/74/08/Пі, до якого було укладено додаткову угоду від 08.07.2009 року за умовами якихвідповідачу надано кредит в розмірі 35 000 грн зі сплатою 14,5 процентів річних в строк до 10.01.2018 року включно (а.с.11-14,15).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ОСОБА_3 та банком укладено Іпотечний договір №1 від 17.01.2008 року, згідно якого в іпотеку передано трикімнатну квартиру загальною площею 66,5 кв.м. розташовану в АДРЕСА_1 (а.с.16-20).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідачем не заперечується, що банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі, разом з тим, звертаючись в суд з позовом, банк посилається на неналежне виконання зобов'язань позичальником, внаслідок чого, станом на 05.04.2018 року, утворилася заборгованість в розмірі 76 061,46 грн. та складається з заборгованості по основній сумі кредиту - 30 785 грн. 20 коп., заборгованості за відсотками - 24455 грн. 49 коп.; заборгованості за нарахованою пенею - 14 418 грн. 88 коп., заборгованості за інфляційними втратами - 6 401 грн. 89 коп.

Задля погашення зазначеної заборгованості, позивач звернувся в суд з даним позовом, у якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, що становить 683 620 грн., яка визначена згідно Звіту про оцінку вартості квартири №2925690_05042018_ВА180405-003 від 06 квітня 2018 року.

17.09.2018 року представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності обґрунтовану тим, що 20 червня 2011 року позивач надіслав листа-вимогу про дострокове повернення суми кредиту, та повідомлено про звернення стягнення на заставне майна, в разі невиконання вимог. Таким чином, позивач змінив строк виконання зобов'язання, проте з позовом звернувся лише у травні 2018 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строку позовної давності.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторони визначили як строк дії договору ? до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (пункт 7.3. кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту ? до 10 січня 2018 року (пункт 1.1 додаткової угоди до кредитного договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісячно, рівними частинами до 10 числа включно кожного місяця (пункт 1.1кредитного договорута додаткової угоди).

Таким чином, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору ? до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.

Відповідно частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ст. 35 Закону «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

У силу приписів п. 4.2 Договору іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.4.3 кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов'язань, визначених п.п.3.3.1-3.3.14 цього договору протягом більше 45 календарних днів, та/або у разі перевищення суми простроченої заборгованості позичальника за цим кредитом суми кредиту за п.1.1 цього договору, більш як на 10 % та/або несплати позичальником більше ніж однієї виплати за цим договором, яка перевищує 5% суми кредиту, позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення з вимогою кредитора про повернення заборгованості за цим договором, повернути кредитору в повному обсязі свою заборгованість за цим договором (строкову та прострочену), а також погасити вимоги кредитора, що випливають з цього договору, в тому числі: кредит, проценти за кредитом, комісії, неустойку (пеню, штраф), передбачені цим Договором.

У п.7.2. кредитного договору передбачено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадках якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур»єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв'язку отримувача.

Представником відповідача до матеріалів справи долучено листа-вимогу ПАТ «Укрсоцбанк» від 20 червня 2011 року № 301.6-20/96-1473 про дострокове повернення заборгованості по тілу та процентахв розмірі 34 527 грн 82 копійки, пені 605,48 грн. У листі також повідомлено про те, що у разі невиконання вимог про дострокове повернення суми кредиту, буде звернено стягнення на заставне майно. (а.с.122)

Доводи позивача про те, що відповідачем не доведено отримання листа про дострокове повернення заборгованості саме у 2011 році, є необґрунтованими, оскільки ним на спростування факту отримання даного листа відповідачем саме в 2011 році не надано суду жодного доказу, зокрема, зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення, розписки, тощо, з яких вбачалася б інша дата отримання відповідачем листа від 20 червня 2011 року.

Відповідно статті 256 ЦК України позовна давність ? це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем було заявлено клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача.

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і щодо додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, встановлено, що згідно із умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити неустойку за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 умов кредитного договору щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши йому письмову претензію від 20 червня 2011 року про дострокове повернення всієї суми кредиту в цілому, згідно вимог пункту 4.3. кредитного договору протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї претензії.

Якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Отже, кредитор зобов'язаний був пред'явити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення останнім встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

З огляду на зазначене, суд дійшов вірного висновку, що пред'явивши вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та пункту 4.3. кредитного договору змінив строк виконання основного зобов'язання на 20 липня 2011 року (30 календарних днів з моменту отримання вимоги), а отже саме з 21 липня 2011 року й був зобов'язаний пред'явити позов до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом трьох років від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, тобто до 21 липня 2014 року. Разом з тим, з даним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося лише 22.05.2018 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, предметом якого є вирішення питання щодо погашення заборгованості позичальника за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити беззадоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва