Справа № 645/1293/19
Провадження № 2/645/1082/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сілантьєва Е.Є.

за участю секретаря судових засідань - Ятловій Ю. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом»- адвокат Макаренко Марина Ігорівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1790 від 25.07.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2019 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд стягнути з ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» на користь ОСОБА_1 суму місячних сум середніх заробітних плат за час її вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року відповідно до здійсненого відповідно до законодавства і такого, що набрало законної сили, рішення суду по справі № 645/6843/15-ц розрахунку на день ухвалення рішення суду по справі за цим позовом (на день подачі позову сума місячних сум заробітних плат ОСОБА_1 за 12 місяців вказаного періоду становила 70724 (сімдесят тисяч сімсот двадцять чотири) грн84коп.) - без будь-яких відрахувань з нарахованої судом суми за рахунок ОСОБА_1 у зв`язку із затримкою виконання цим підприємством рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2010 року по справі 2-79/10 про негайне поновлення ОСОБА_1 на роботі з 02 серпня 2003 року - виконанням його цим підприємством лише 12 листопада 2018 року; визначити місячні суми середніх заробітних плат за період вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року відповідно до здійсненого відповідно до законодавства і такого, що набрало законної сили, рішення суду по справі № 645/6843/15-ц розрахунку на день ухвалення рішення суду по справі за цим позовом (на день подачі позову місячні суми заробітних плат ОСОБА_1 за вказаний період становили: за період з 16 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року - 2951 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят одна) грн. 52 коп, за січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року, жовтень 2018 року -по 6568 (шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 34 коп. за кожний із цих 10-ти місяців періоду з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2018 року, за періодз 01 листопада 2018 року по 11 листопада 2018 року- 2089 (дві тисячі вісімдесят дев`ять) грн92 коп.) та і зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» їх правильно кваліфікувати - як «середня заробітна плата за період вимушеного прогулу»; зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» як винну у вимушеному прогулі ОСОБА_1 особу відповідно до практики Європейського Суду з прав людини та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» сплатити за свій рахунок щодо місячних сум заробітних плат ОСОБА_1 за період вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року суму місячних сум податків з доходів та суму місячних сум військових зборів відповідно до розрахунку на день ухвалення рішення суду по справі за цим позовом (на день подачі цього позову сума місячних сум податків з доходів щодо місячних сум заробітних плат ОСОБА_1 за 12 місяців вказаного періоду становила 12730 (дванадцять тисяч сімсот тридцять) грн 46 коп., сума місячних сум військових зборів щодо цих місячних сум заробітних плат - 1060 (одна тисяча шістдесят) грн 92 коп); зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» відобразити помісячно у звітах роботодавця-страхувальника і поквартально у податкових розрахунках роботодавця-податкового агента Збарської Наталії Львівни Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , із поданням їх за місцем взяття на облік Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , як страхувальника та податкового агента, нарахування й перерахування/ сплату ним ОСОБА_1 , до соціальних фондів та бюджету відповідно місячних сум середніх заробітних плат ОСОБА_1 за кожний із 12-ти (дванадцяти) місяців періоду її вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року, а також місячних сум страхових внесків, податків з доходу та військових зборів щодо місячних сум середніх заробітних плат ОСОБА_1 за кожний із цих 12-ти місяців періоду її вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року; зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» у зв`язку з поновленням 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 на роботі відобразити помісячно у звітах її роботодавця-страхувальника і податкових розрахунках роботодавця-податкового агента Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , із поданням їх до відповідних структур за місцем взяття на облік Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , як страхувальника та податкового агента, нарахування й перерахування/сплату ОСОБА_1 - місячних сум її середніх заробітних плат за кожний із 81 (вісімдесяти одного) місяця періоду її вимушеного прогулу у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року, нарахованих їй рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2010 року по справі 2-79/10 у їх загальному розмірі 93990 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн 27 коп. та щодо встановлених судом відповідно до законодавства місячних сум заробітних плат ОСОБА_1 за 81 місяць її вимушеного прогулу у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року

- місячних сум зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 (утримань) до Пенсійного фонду для внесення інформації про застраховану особу ОСОБА_1 до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Пенсійного фонду України за періодз 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року, - квартальних (складених із місячних) сум прибуткових податків/ податків з доходів до бюджетів; зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» зобов`язати його відокремлений структурний підрозділ, який самостійно веде розрахунки зі своїми працівниками та є страхувальником-роботодавцем ОСОБА_1 , Харківський інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем обліку цього структурного підрозділу з проханням провести позапланову перевірку по застрахованій особі ОСОБА_1 та внести після акту перевірки до її персональної електронної облікової картки персоніфіковані відомості для реалізації застрахованою особою ОСОБА_1 своїх прав у системі пенсійного забезпечення; зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис «Безперервний трудовий стаж і безперервний страховий стаж відновлені з 02.08.2003 року. Період з 02.08.2003 року по день фактичного допущення ОСОБА_1 до виконання попередніх обов`язків на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ» «МАУП» 12 листопада 2018 року зараховується до трудового і страхового стажу, що враховується для обчислення пенсії, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю тощо»; зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» надати ОСОБА_1 належно засвідчену інформацію щодо неї особисто, а саме: довідки про заробітну плату та розрахункові листки по заробітній платі за період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року та за інші періоди, за які заробітну плату нараховано і перераховано/сплачено на дату ухвалення рішення суду по цій справі, якісні копії витягів із Звіту/Звітів та із Податкового розрахунку/Податкових розрахунків її роботодавця, страхувальника та податкового агента Харківського інституту МАУП/Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , за період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року та за інші періоди, за які заробітну плату нараховано і перераховано/сплачено на дату ухвалення рішення суду по справі за цим позовом, якісні копії особової справи та трудової книжки ОСОБА_1 з усіма внесеними до них записами; вжити заходи для забезпечення виконання рішення суду - вказати в майбутньому рішенні суду по справі за цим позовом прізвище, ім`я, по батькові посадовця, органу ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», на якого буде покладено обов`язок по виконанню рішення суду (мала вказати сторона відповідача). В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне: вказаний позов подано щодо періоду з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року - у зв`язку з неперерахуванням/несплатою їй середньої заробітної плати за цей період її вимушеного прогулу, а відтак до відповідних органів і нарахувань і відрахувань щодо місячних сум середніх заробітних плат за кожний із 12-ти місяців цього періоду: страхових внесків, у тому числі надходжень від сплати єдиного внеску на обов`язкове державне пенсійне страхування, податків з доходів, військових зборів; щодо періоду з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року - у зв`язку з не відображенням у документах її роботодавця, страхувальника і податкового агента Харківського інституту МАУП, /Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , у документах Пенсійного фонду та податкових органів фактів перерахування/ сплати їй цим її роботодавцем, страхувальником і податковим агентом після поновлення її 12 листопада 2018 року ним на роботі за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі 2-79/10 від 23 квітня 2010 року - середньої заробітної плати, нарахованої їй судом за 81 місяць вказаного періоду її вимушеного прогулу у цьому інституті, щодо місячних сум її середніх заробітних плат за кожний із цих 81-го місяця: до Пенсійного фонду України - у визначеному законом порядку на відповідний небюджетний рахунок органу доходів і зборів за місцем взяття на облік у фіскальних органах її вказаного страхувальника-роботодавця факту перерахування/сплати ним страхових внесків, зокрема зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування, до бюджету - у визначеному законом порядку на відкритий в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відповідний бюджетний рахунок органу доходів і зборів за місцем взяття на облік у фіскальних органах вказаного податкового агента позивача ОСОБА_1 прибуткових податків і податків з доходів; щодо обох періодів, з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року та з 16 грудня 2010 року по 11 листопада 2018 року, - у зв`язку з позбавленням її відповідачем її конституційного та визначеного законом права на гарантовані державою виплати за ці періоди з їх документальним оформленням, а відтак і права на інший (збільшений у порівнянні з призначеним) розмір її пенсійного забезпечення, який прямопропорційно залежить від розміру перерахованої/сплаченої їй заробітної плати і її страхового стажу, факту і тривалості перерахування/сплати страхових внесків, - від того, чого протиправно позбавив її відповідач; а також у зв`язку з невнесенням запису про її безперервний трудовий і страховий стаж до її трудової книжки; ненаданням їй належно засвідчених копій документів та/або витягів із документів з інформацією щодо неї особисто. Так, позивач повідомила, що 23 квітня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова, розглянувши цивільну справу № 2-79/10 за її позовом до Міжрегіональної Академії управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу), президента МАУП Щокіна Георгія Васильовича, третя особа ОСОБА_3 , - ухвалив рішення про визнання незаконним її звільнення з роботи та про негайне поновлення її на роботі з 02 серпня 2003 року на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту Міжрегіональної Академії управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу), а також стягнув з відповідача на її користь середню заробітну плату за 81 (вісімдесят один) місяць її вимушеного прогулу з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року загальним розміром 93990 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн 27 коп. відповідно до встановлених судом місячних сум її заробітних плат за ці місяці. Рішення Фрунзенського районного суд м. Харкова від 23 квітня 2010 року по справі № 2-79/10 набрало законної сили та є чинним. Відповідач по вказаній справі, юридична особа, яка станом на 23 квітня 2010 року мала назву «Міжрегіональна Академія управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу)», код ЄДРПОУ № 00127522 (скорочено МАУП у формі АТЗТ), адреса 03039, місто Київ, вул. Фрометівська, 2, змінивши з 09 листопада 2010 року це найменування на «Приватне акціонерне товариство «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» (скорочено ПрАТ «ВНЗ «МАУП») без зміни своїх вказаних коду ЄДРПОУ та адреси, була і відповідачем за її позовом по розглянутій у Фрунзенському районному суді м. Харкова 18 грудня 2017 року справі № 645/6843/15-ц, рішення по якій також набрало законної сили та є чинним, як є і відповідачем по цій справі № 645/1293/19. Харківський відокремлений структурний підрозділ вказаної юридичної особи зі зміною 09 листопада 2010 року найменування його головної організації на вищевказане також змінив найменування: з «Харківський інститут Міжрегіональної Академії управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу)», (скорочено Харківський інститут МАУП), яке він мав на час ухвалення 23 квітня 2010 року рішення по справі 2-79/10 (адреса підрозділу на той час була 61012, місто Харків, вул. Енгельса, 29-Б), на найменування «Харківський інститут приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» (скорочено Харківський інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП»)». Виконання рішення по справі № 2-79/10 від 23 квітня 2010 року в частині поновлення її на роботі відбулось 12 листопада 2018 року - наказом № 40 по Харківському інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , за підписом виконуючого обов`язки директора цього інституту і тому, позивач вказує, що з 02 серпня 2003 року по11 листопада 2018 року вона знаходилась у безперервному вимушеному прогулі, за який, вважає, їй відповідно до законодавства України, правовстановлюючих документів відповідача, який декларує свою діяльність у відповідності до чинного законодавства, у спосіб і порядок, визначені «Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, має бути нарахована і сплачена середня заробітна плата та, оскільки поновлення її на роботі у Харківському інституті МАУП/Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , відбулось і документально оформлено, - із таким, що стало можливим після її поновлення на роботі й документального оформлення на ній як працівника цього інституту, відображенням місячних сум середньої заробітної плати за період з 02 серпня 2003 року по 11 листопада 2018 року у звітності цього її роботодавця, страхувальника і податкового агента, який самостійно веде розрахунки зі своїми працівниками та зареєстрований як їх страхувальник і податковий агент, платник податків відповідно в Індустріальному об`єднаному управлінні ПФУ у м. Харкові та Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС У Харківській області. Проте як позивач повідомила, відображення місячних сум заробітних плат, стягнутих на її користь судовим рішенням по справі № 2-79/10 за період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року, у звітності її роботодавця, страхувальника і податкового агента Харківського інституту МАУП/Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , який самостійно веде розрахунки зі своїми працівниками, незважаючи на її поновлення на роботі у цьому інституті, місця не має, що документами Пенсійного фонду та податкових структур, які сформовано на підставі такої звітності, підтверджується (т.2 а.с. 8-11). Не відображено у документах Пенсійного фонду і факт перерахування щодо місячних сум заробітних плат позивача за період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року місячних сум зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування, а у документах податкових структур перерахування позивачу квартальних (складених із місячних) сум заробітних плат за цей період та сплата щодо них Харківським інститутом МАУП/Харківським інститутом ПрАТ «ВНЗ «МАУП», квартальних (складених із місячних) сум прибуткових податків та податків з доходів, які відраховано відповідачем із визначеної судовим рішенням по справі № 2-79/10 для стягнення на її користь суми (т.2 а.с. 8-11).Невідображенням у відповідній звітності сплаченої їй заробітної плати зокрема за 81 (вісімдесят один) місяць її вимушеного прогулу з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року та страхових внесків щодо неї порушено її право на гарантований їй державою певний (збільшений у порівнянні з тим, який їй призначено) розмір її пенсійного забезпечення. Невідображенням у Реєстрі застрахованих осіб Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування факту перерахування/сплати страхувальником ОСОБА_1 страхових внесків, зборів на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування щодо її заробітних плат за 81 (вісімдесят один) місяць періоду її вимушеного прогулу з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року, порушено її право власності у вигляді певного розміру її пенсійного забезпечення, право на мирне володіння, користування й розпорядження нею своїм майном. Також, позивач повідомила і про те, що їй не перераховано та у документах Пенсійного фонду й податкового органу за місцем обліку її роботодавця, страхувальника і податкового агента Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» не відображено і перерахування/сплата їй середньої заробітної плати і за період її вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року, як і відповідних відрахувань щодо неї, хоча вона для вирішення цього питання зверталась у досудовому порядку до роботодавця Заявою 3 від 11 листопада 2018 року та усно (т.1а.с.41-52). Позивач вважає, що за період її вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року у зв`язку з поновленням її на роботі у Харківському інституті МАУП/Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , після перерахування їй суми середньої заробітної плати за 12 місяців цього періоду, місячні суми заробітних плат за кожний із цих 12-ти місяців періоду з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року має бути відображено у звітності цього її роботодавця, страхувальника і податкового агента, який самостійно веде розрахунки зі своїми працівниками. При цьому позивач вважає необхідним місячні суми і за період з 16 грудня 2017 року по11 листопада 2018 року визначити судовим рішенням і зобов`язати відповідача помісячно відобразити сaме їх у звітності, оскільки добровільно відповідач таке, всупереч законодавству, не здійснює, що підтверджується нездійсненням ним цього і відмовою здійснити це щодо періоду з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року, а відтак не здійснює й оподаткування сум у визначений законом спосіб, порядок і розмір, чим порушує гарантоване позивачу державою право на соціальне забезпечення у розмірі, на який вона має право відповідно до законодавства, та порушується її право власності, право на мирне володіння, користування й розпорядження нею цим її майном. Крім того, оскільки особою, винною у вимушеному прогулі позивача та невиконанні судового рішення по справі № 2-79/10, судовими рішеннями відповідно по справам № 2-79/10 та № 645/6843/15-ц визнано відповідача, вважає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, якою обов`язок сплати будь-яких податків покладається на винну у спорі сторону, відрахування щодо заробітних плат ОСОБА_1 при їх стягненні за період з 16 грудня 2017 року по11 листопада 2018 року на виконання ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», практики Європейського суду з прав людини, ст. 10 ЦПК України має бути здійснено відповідачем ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , за його, ПрАТ «ВНЗ «МАУП», рахунок. Також, позивач просила внести зміни до записів трудової книжки, оскільки трудову книжку позивач вважає належним чином не оформленою, оскільки відомості у ній не відповідають її дійсній трудовій діяльності у повному обсязі внаслідок не внесення до неї запису про відновлення її безперервного трудового і страхового стажу з 02 серпня 2003 року у зв`язку з поновленням її судом на роботі з 02 серпня 2003 року; у належному оформленні її трудової книжки їй її роботодавцем відмовлено.

07 травня 2019 року позивач подала Заяву про зміну предмету позову (т.1а.с.76-80), якою первісні вимоги позову від 07 березня 2019 року залишила такими ж із доданням до них одної нової позовної вимоги - вимоги, яка зафіксована у пункті 6 нових позовних вимог (т.1а.с.80) і полягає у вимозі до суду зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» зобов`язати його відокремлений структурний підрозділ, який самостійно веде розрахунки зі своїми працівниками та є страхувальником-роботодавцем ОСОБА_1 , Харківський інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем обліку цього підрозділу з проханням провести позапланову перевірку по застрахованій особі ОСОБА_1 для можливості реалізації нею своїх прав у системі пенсійного забезпечення. Як зазначила позивач, обставини, що змусили її висунути нову додаткову вимогу, - відмова страхувальника позивача Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , ініціювати проведення Пенсійним фондом позапланової перевірки по застрахованій особі ОСОБА_1 (про що її повідомив Пенсійний фонд) у зв`язку з невідображенням у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування перерахування/сплати цим страхувальником ОСОБА_1 місячних сум заробітних плат та страхових внесків щодо них за жодний із 81-го (вісімдесяти одного) місяця періоду з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року.

Відповідач на позовну заяву від 07 березня 2019 року подав відзив від 02 травня 2019 року, яким позовні вимоги не визнав, та вказав, що не погоджується із здійсненим позивачем розрахунком середньої заробітної плати за період її вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року, пов`язаним з неправильним, на думку відповідача, застосуванням затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Порядку обчислення середньої заробітної плати», вказував на неправомірність застосування позивачем розробленого на виконання постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002 року наказу Міністерства освіти і науки України № 557 від 26.09.2005 року, і встановлених чинним рішенням по справі № 645/6843/15-ц обставин, оскільки Харківський інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП» є госпрозрахунковою організацією, а вказані акти регулюють механізм оплати праці працівників бюджетної сфери і не можуть регулювати заробітну плату працівникам приватного підприємства, а використані позивачем встановлені чинним рішенням по справі № 645/6843/15-ц, у якій брали участь ті ж особи, що є сторонами у цьому процесі, факти фактами не є, а є «вірність розрахунку» (т.1 а.с.87). Вважає, що судом у справі № 645/6843/15-ц допущено «грубі помилки», які він не міг оскаржити, а відтак встановлене рішенням по ній не може бути застосованим у цій справі, а розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позивача з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року, на його думку, має бути проведеним, виходячи із посадового окладу доцента, який штатними розписами Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» за грудень 2017 року та за січень-грудень 2018 року визначений на рівні 4084,00 грн; вимогу позивача відобразити нараховані ій суми середньої заробітної плати у звітності вважає неналежним захистом нею своїх прав, оскільки порядок подання певних форм звітності встановлений законодавством.

На відзив відповідача від 02 травня 2019 року позивач подала «Відповідь на відзив на позовну заяву» від 03 червня 2019 року, якою зазначила, що розрахунок нею здійснено, як того вимагають пункти 2,8 Порядку № 100, тобто виходячи із виплат за останні 2 місяці її роботи у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП»; коефіцієнт підвищення заробітних плат липня 2003 року та серпня 2003 року визначено на підставі пункту 10 Порядку № 100, і саме так, як визначено «Офіційними роз`ясненнями» у спільному листі Міністерства праці і Міністерства фінансів України від 15.03.1995 г. № 05-906 та № 16-101-55/1028 «Щодо порядку застосування пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08.02.1995 року № 100»; визначене постановою КМУ № 1298 від 30.08.2002 року і наказом Міністерства освіти і науки України № 557 від 26.09.2005 року виходячи з норм законодавства нею застосовано правомірно; штатними розписами відповідача заробітні плати зокрема на посаді доцента визначено нижче державних гарантій оплати праці, до того ж із ними при поновленні її на роботі її ознайомлено не було, її ознайомлення з ними відбулось у суді, коли штатні розписи відповідачем було надано в матеріали справи, коли й виявилось вказане порушення відповідачем законодавства в цій частині; що виявлені відповідачем «грубі помилки» сyду у чинному рішенні по справі № 645/6843/15-ц, є ревізією з боку відповідача такого, що набрало законної сили, судового рішення і безпідставним звинуваченням ним суду, а начебто не оскарження відповідачем цього рішення - повідомленням відповідачем суду недостовірних відомостей, оскільки оскарження судового рішення відповідачем і в апеляційному, і у касаційному порядку місце мало, що підтверджується наявними в матеріалах справи його апеляційною та касаційною скаргами; щодо порядку подання відповідних форм звітності позивач наголосила на тому, що у її позові йдеться не про порядок подання звітності, як повідомляє відповідач, а про факт неподання звітності відповідачем за період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року, відтак до порядку подання того, чого немає, природно, не дійшло, тому про порядок подання чогось неіснуючого йтись не може.

20 травня відповідач подав «Відзив на заяву про зміну предмету позову» у якому знову посилався на неправильність висновків суду у рішенні по справі № 645/6843/15-ц щодо всіх його частин і, повторивши викладене ним у «Відзиві на позов» стосовно того, що розрахунок середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу позивача має бути здійсненим, виходячи із встановлених у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП» посадових окладів у 2017-2018 роках 4084,00 грн, визначив коефіцієнт підвищення заробітних плат періоду 2003 року не у визначений вищевказаними «Офіційними роз`ясненнями» Міністерства праці і Міністерства фінансів спосіб і порядок, а діленням встановленого ним на період з 01.01.2017 року по 31.10.2018 року нижчого за державні гарантії з оплати праці у цей період посадового окладу 4084,00 грн на посадовий оклад липня-серпня 2003 року 517,00 грн, проігнорувавши визначений «Офіційними роз`ясненнями» порядок: поетапне визначення коефіцієнту підвищення заробітних плат протягом цього періоду (у зв`язку з поетапним підвищенням посадових окладів), а відтак і здійснення чергових нарахувань тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня чергового підвищення тарифних ставок/посадових окладів (як відповідач на цьому і наполягав у його відзиві на позовну заяву від 02 травня 2019 року, помилково звинувачуючи позивача, що остання коефіцієнт визначила не так, хоча саме так коефіцієнт позивачем і визначено, а відповідачем - ні (т.1а.с.86)). Визначивши коефіцієнт на рівні 7,899 (4084,00 : 517,00), відповідач здійснив розрахунок з його урахуванням, всі інші вимоги, надавши їм оцінку, вважає неналежним способом захисту позивачем своїх прав.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, надала пояснення по суті позовних вимог та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог посилаюсь на їх необґрунтованість та у якості заперечень вказала на обставини, викладені у відзивах на позов.

Суд, заслухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

23 квітня 2010 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної Академії управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу), президента Міжрегіональної Академії управління персоналом Щокіна Георгія Васильовича, третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконним звільнення з роботи та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати основного та додаткового фондів, в тому числі середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу по день фактичного розрахунку, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати по день фактичного розрахунку, видачі дублікату трудової книжки, відшкодування матеріальної та моральної шкоди позовні вимоги були задоволені частково. Були визнані контракти від 01 вересня 2001 року, від 01 липня 2002 року, укладені між Харківським Інститутом Міжрегіональної Академії управління персоналом в особі директора Гримблата С. О., діючого на основі Положення про філію зі змінами та доповненнями та Довіреності № 6688 АЕВ № 057548, з одного боку, та ОСОБА_2 , з другого боку, - недійсними. Поновлено ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту Міжрегіональної Академії управління персоналом з 02.08.2003 року. Визнано незаконним звільнення та скасовано наказ № 37 від 21.07.2003 року про звільнення. Стягнуто з Міжрегіональної Академії управління персоналом на користь ОСОБА_1 заборгованість по невиплаченій та недонарахованій заробітній платі за час роботи з 25.08.1999 року по 01.08.2003 року в розмірі - 7724 (сім тисяч сімсот двадцять чотири) грн 13 коп. з урахуванням подальшого відрахування з суми прибуткового податку та обов`язкових платежів. Стягнуто з Міжрегіональної Академії управління персоналом на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 93990 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн 27 коп. з урахуванням подальшого відрахування з суми прибуткового податку та обов`язкових платежів. З моменту набрання рішенням законної сили і до повного розрахунку на вищезазначену суму нараховувано простий відсоток у розмірі облікової ставки Національного банку України, яка діятиме в цей період, плюс три відсотки. Стягнуто з Міжрегіональної Академії управління персоналом на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп. Стягнуто з Міжрегіональної Академії управління персоналом на користь ОСОБА_1 реальні збитки в розмірі 210 (двісті десять) грн 07 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Міжрегіональної Академії управління персоналом 93990 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн 27 коп. з урахуванням подальшого відрахування з суми прибуткового податку та обов`язкових платежів.Зобов`язано Міжрегіональну Академію управління персоналом надати ОСОБА_1 щорічні основні оплачувані відпустки за фактично відпрацьовані 1999-2000, 2000-2001, 2001-2002, 2002-2003 роки й роки вимушеного прогулу 2003-2004, 2004-2005, 2005-2006, 2006-2007, 2007-2008 загальною кількістю 504 календарних дні. Дату початку відпусток визначено як 26 квітня 2010 р. Стягнуто з Міжрегіональної Академії управління персоналом на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату для оплати часу щорічних основних оплачуваних відпусток за 1999-2000, 2000-2001, 2001-2002, 2002-2003, 2003-2004, 2004-2005, 2005-2006, 2006-2007, 2007-2008 роки в розмірі 49499 (сорок дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн 21 коп. З моменту набрання рішенням законної сили і до повного розрахунку на вищезазначену суму зобов*язано нараховувати простий відсоток у розмірі облікової ставки Національного банку України, яка діятиме в цей період, плюс три відсотки. Стягнуто з Міжрегіональної Академії управління персоналом на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати за 1999-2003 роки в зв`язку з порушенням строків її виплати в розмірі 9908 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісім) грн 93 коп. З моменту набрання рішенням законної сили і до повного розрахунку на вищезазначену суму нараховувати зобов*язано простий відсоток у розмірі облікової ставки Національного банку України, яка діятиме в цей період, плюс три відсотки. Було зазначене, що Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць у розмірі 3023 (три тисячі двадцять три) грн 00 коп. підлягає негайному виконанню. Зобов`язано Міжрегіональну Академію управління персоналом внести до трудової книжки ОСОБА_1 наступні записи: в графі 1, 2 нічого не писати, в графі 3 - «Відсутній запис від 22.05.2001 року. «Підприємство «Міжрегіональна Академія управління персоналом Харківська філія» з 22.05.2001 року перейменовано на «Міжрегіональна Академія управління персоналом Харківський інститут», в графі 4 - «Протокол Загальних зборів акціонерів МАУП № 26 від 22.05.2001 р.»; в графі 1, 2 нічого не писати, в графі 3 - «Запис № 6 від 31.12.2003 р. визнати недійсним. Поновлений на попередній роботі». Зобов`язано Міжрегіональну Академію управління персоналом видати ОСОБА_1 дублікат трудової книжки, в якому зробити записи про попередні роботи позивача, а також наступні записи: в графі 1, 2 нічого не писати, в графі 3 - «Підприємство «Міжрегіональна Академія управління персоналом Харківська філія» з 22.05.2001 року перейменовано на «Міжрегіональна Академія управління персоналом Харківський інститут», в графі 4 - «Протокол Загальних зборів акціонерів МАУП № 26 від 22.05.2001 р.».

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2011 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2010 року було частково скасовано, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Міжрегіональної Академії управління персоналом (у формі акціонерного товариства заритого типу) 93990 грн. 27 коп. з урахуванням подальшого відрахування з суми прибуткового податку та обов`язкових платежів та в частині стягнення з Міжрегіональної Академії управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу) на користь ОСОБА_1 210 грн 07 коп. у якості збитків, та в цій частині у задоволені позовних вимог - відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Згідно матеріалів справи встановлено, що ПрАТ «ВНЗ «МАУП» є правонаступником Міжрегіональної академії управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу - АТЗТ), а ПрАТ «ВНЗ «МАУП» є його відокремленимструктурним підрозділом.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2017 року, в частині яка залишена без змін Постановою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2018 року було стягнуто з ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» (скорочено ПрАТ «ВНЗ «МАУП») на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час її вимушеного прогулу з 24 квітня 2010 року по день ухвалення рішення суду відповідно до розрахунку на 15 грудня 2017 року у розмірі 477 543 (чотириста сімдесят сім тисяч п`ятсот сорок три) грн 64 коп. без будь-яких відрахувань з неї за рахунок ОСОБА_1 , у зв`язку з невиконанням рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2010 року по справі 2-79/10 про поновлення на роботі; при цьому місячні суми заробітних плат ОСОБА_1 за 93-місячний період її вимушеного прогулу з 24 квітня 2010 року по 15 грудня 2017 року, які при їх перерахуванні/сплаті ПрАТ «ВНЗ «МАУП» ОСОБА_1 мають бути помісячно відображені у первинних бухгалтерських та інших документах структурного підрозділу, роботодавця, страхувальника і податкового агента ОСОБА_1 - Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , - визначено: за період з 24 квітня 2010 року по 30 квітня 2010 року у розмірі 1244,90 грн; за період з 01 травня 2010 року по 31 травня 2010 року у розмірі 4232,66 грн; за період з 01 червня 2010 року по 30 червня 2010 року у розмірі 5228,58 грн; за період з 01 липня 2010 року по 31 липня 2010 року у розмірі 5477,56 грн; за період з 01 серпня 2010 року по 31 серпня 2010 року у розмірі 5228,58 грн; за період з 01 вересня 2010 року по 30 вересня 2010 року у розмірі 5477,56 грн; за період з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2010 року у розмірі 5228,58 грн; за період з 01 листопада 2010 року по 30 листопада 2010 року у розмірі 5477,56 грн; за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року у розмірі 5726,54 грн.; за кожний із 83-х місяців періоду з 01 січня 2011 року по 30 листопада 2017 року у розмірі 5198,58 грн; за період з 01 грудня 2017 року по 15 грудня 2017 року у розмірі 2738,78 грн; зобов*язано визначену суму стягнути одномоментно або частинами, перераховуючи при не одномоментному її перерахуванні стягнуті з ПрАТ «ВНЗ «МАУП» частини визначеної рішенням суду суми на банківський рахунок ОСОБА_1 не рідше одного разу на місяць.

Судовим розглядом встановлено, що 11 травня 2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 2-79/10 про поновлення ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту МАУП з 02 серпня 2003 року.

18 травня 2010 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 19279419 за вказаним виконаним документом.

19 травня 2010 року МАУП було видано наказ № 72-о про поновлення на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту Міжрегіональної Академії управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу) з 02 серпня 2003 року ОСОБА_1 Зазначений наказ підписаний ректором МАУП Захожай В.Б .

01 червня 2010 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-79/10, виданого 11 травня 2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про поновлення ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту МАУП з 02 серпня 2003 року закінчено.

Згідно інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження № 19279419 завершено (виконавчий документ: повернений без виконання). Підстава закінчення ВП: виконавчий документ направляється по фактичному місцю роботи, для складання акту про фактичне допущення працівника до виконання попередніх обов`язків ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту МАУП з 02 серпня 2003 року, відповідно до наказу від 19 травня 2010 року Міжрегіональної академії управління персоналом.

Крім того, 07 червня 2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова по справі № 2-79/10 був виданий другий виконавчий лист про негайне поновлення ОСОБА_1 на роботі, який ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2012 року був визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки Харківським Інститутом відповідно до наказу № 72-о від 19 травня 2010 року не було видано наказ про поновлення на роботі ОСОБА_1 , 11 серпня 2011 року за № 101-о МАУП вдруге було видано наказ про поновлення на роботі ОСОБА_1 і виплати їй заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, в зазначеному наказі, у пункті 5, було чітко зобов`язано директора Харківського інституту МАУП Рябченка І.М. видати необхідні накази по Харківському інституту МАУП.

Згідно із частиною 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його проголошення в судовому засіданні.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зі змісту норм статті 236 КЗпП України вбачається, що затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Судовим розглядом встановлено, що свою діяльність ПрАТ «ВНЗ «МАУП» здійснює на підставі Статуту, а його структурний підрозділ, який не має статусу юридичної особи - Харківській інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП», - діє на підставі Положення про Харківський інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП».

Згідно з пунктом 7.28 Статуту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» (в редакції від 27 лютого 2006 року) ректор вирішує всі питання діяльності Академії, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів Акціонерів та Наглядової ради Академії, в тому числі Ректор приймає на роботу та звільняє з роботи працівників, після попереднього погодження з Наглядовою радою, видає накази і розпорядження, в межах своєї компетенції, обов`язкові для виконання всіма працівниками і структурними підрозділами Академії, здійснює керівництво і контроль за роботою структурних підрозділів Академії.

Згідно з пунктом 13.1. Статуту - Інститут є основним навчально-науковим структурним підрозділом Академії, що здійснює підготовку студентів із споріднених спеціальностей. Інститут об`єднає відповідні кафедри і лабораторії. Керівництво інститутом здійснює директор, який призначається на посаду наказом Ректора Академії.

За змістом пункту 13.9 Статуту - Інститути мають право на прийняття самостійних рішень у межах своєї компетенції, якщо ці рішення не суперечать чинному законодавству та відповідають Статуту Академії.

Згідно пункту 3.5. Положення ПрАТ «ВНЗ «МАУП» (в редакції від 21 листопада 2006 року) директор Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» здійснював прийом на роботу і звільнення працівників Інституту, визначав їх функціональні обов`язки.

Отже, на час видання наказу ПрАТ «ВНЗ «МАУП» № 72-о від 19 травня 2010 року питання про прийняття та звільнення з роботи на посаді доцента кафедри лінгвістики належало до компетенції директора Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП».

Таким чином, Враховуючи вищенаведене та умови Положення про Харківській інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП», якими передбачені обов`язки директора інституту, ПрАТ «ВНЗ «МАУП» (власником) на виконання рішення суду від 24 квітня 2010 року було видано два накази про поновлення ОСОБА_1 на роботі, проте, Харківським інститутом МАУП (уповноваженим органом) відповідний наказ виданий не був, у зв`язку відбулася затримка з вини відповідача виконання судового рішення про поновлення на роботі позивача у розумінні статті 236 КЗпП України, яка зумовлює відповідальність, передбачену цією нормою.

Зазначені обставини встановлені рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2017 року та постановою Харківського апеляційного суду м. Харкова від 18 червня 2018 року, яку постановою Верховного Суду від 24 вересня 2019 року було залишено без змін.

Судовим розглядом встановлено, що наказом № 39/1 Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» від 12.11.2018 року було скасовано наказ № 37 про звільнення ОСОБА_1 , та зазначене підставою рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.04.2010 року.

Наказом № 40 Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» від 12.11.2018 на виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 2-79/10 та рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року у справі № 645/6843/15-ц ОСОБА_1 була поновлена на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» з 02.08.2003 року, було забезпечено доступ до робочого місця та внесене запис про поновлення на роботі на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» до трудової книжки ОСОБА_1 .

Доводи представника відповідача про те, що рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1 було виконано у повному обсязі шляхом видання двох наказів: від 19 травня 2010 року за № 72-о, та від 11 серпня 2011 року за № 101-о спростовується встановленими обставинами по справі та наявними в матеріалах справи судовими рішеннями, наказом № 40 Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» від 12.11.2018 року та доказами і не ґрунтуються на нормах трудового законодавства.

Вирішуючи питання щодо розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд погоджується з доводами та розрахунками позивача, здійсненими відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, за змістом пункту 10 якого, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Враховуючи зазначене, суд приймає розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку, наданий позивачем, з огляду на той факт, що з 18 грудня 2017 року на ПрАТ «ВНЗ «МАУП» відбувалося підвищення заробітної плати, в той час, як відповідачем власний розрахунок надано не було, а посилання відповідача на той факт, що ПрАТ «ВНЗ «МАУП» не є державним підприємством та має право встановлювати особисто розміри заробітної плати працівників, які є нижчими за державні стандартіи є таким, що суперечить діючому законодавству України.

Так, Відповідно до ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом».

Відповідно до ст. 9 КЗпП України «Умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними».

Відповідно до ч. 2,3 ст.97 КЗпП України «Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження … встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про оплату праці» держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій .

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оплату праці» «Договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів. Норми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених генеральною, галузевою (міжгалузевою) або територіальною угодами, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватися лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном не більш як шість місяців».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» «Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством …».

Відповідно до ст.13ч.5 Закону України «Про вищу освіту» «5. Акти центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки, прийняті в межах його повноважень, є обов`язковими до виконання державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, до сфери управління яких належать заклади вищої освіти, а також закладами вищої освіти незалежно від форми власності.

Листи, інструкції, методичні рекомендації, інші документи органів виконавчої влади, крім наказів, зареєстрованих Міністерством юстиції України, та документів, що регулюють внутрішню діяльність органу, не є нормативно-правовими актами і не можуть встановлювати правові норми».

Наказ Міністерства освіти і науки України № 557 від 26.09.2005 зареєстрований Міністерством юстиції України, а відтак є нормативно-правовим актом, обов`язковим до виконання закладами вищої освіти незалежно від форми власності, тобто і ПрАТ «ВНЗ МАУП».

Судом перевірено розрахунок середнього заробітку, наданий позивачем, який виконано виходячи із заробітної плати працівника за два місяці роботи, що передували її звільненню із коригуванням на коефіцієнт підвищення посадових окладів педагогічним працівникам, та за період вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року підлягає стягненню сума у розмірі 67671 грн. 52 коп., що відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Також, виходячи вищенаведеного, керуючись ст. 67 Конституції України, ст.ст. 3, 46, 49.18.2., 51, 57, 163, 164 Податкового кодексу України у редакції, що діяла на дату поновлення позивача на роботі, ст.ст. 1, 2, 6, 9, 10 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування ст.ст. 20, 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ст.ст.4,6,7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суд погоджується з вимогами позивача щодо необхідності визначення суми середніх заробітних плат за період вимушеного прогулу позивача з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року у визначених ним розмірах з їх відображенням у первинних бухгалтерських та інших документах структурного підрозділу, роботодавця, страхувальника і податкового агенту ОСОБА_1 - Харківського інституту ПРАТ «ВНЗ «МАУП», , за період з 16 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року - 2718 (дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн 95 коп., за січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року, жовтень 2018 року - по 6283 (шість тисяч двісті вісімдесят три) грн 78 коп. за кожний із цих 10-ти місяців періоду з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2018 року, за період з 01 листопада 2018 року по 11 листопада 2018 року - 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн 74 коп.).

Суд зазначає, що усі виплати включені в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Тому, суд визначив до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу та обрахував без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення.

Також підлягає задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» у зв`язку з поновленням 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 на роботі відобразити помісячно у звітах її роботодавця-страхувальника і податкових розрахунках роботодавця-податкового агента Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , із поданням їх до відповідних структур за місцем взяття на облік Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , як страхувальника та податкового агента, нарахування й перерахування/ сплатуОСОБА_1 місячних сум її середніх заробітних плат за кожний із 81 (вісімдесяти одного) місяця періоду її вимушеного прогулу у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року.

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (пункт 36)). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (пункт 132).

Внаслідок обов`язковості додержання суб`єктами організації оплати праці, загальнообов`язкового державного соціального страхування, платниками податків вказаних норм, їх недодержання ними є порушенням відповідних прав цих осіб - у даному випадку порушенням відповідачем ПРАТ «ВНЗ «МАУП» права фізичної особи, найманого працівника і застрахованої особи ОСОБА_1 з огляду і на таке.

Відповідно до ст.46ч.1 Конституції України «Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».

Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» «До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. … До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків …».

Відповідно до ст. 66ч.ч.1,3 Закону «Про пенсійне забезпечення» «У заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником».

Відповідно до ст. 69ч.ч.1,3 Закону «Про пенсійне забезпечення» «Пенсіонерам, які пропрацювали після призначення пенсій за віком або інвалідністю не менш як 2 роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку, який визначається за 2 роки роботи підряд після призначення пенсії відповідно до статей 64 - 67 цього Закону. … У разі дальшого зростання заробітку пенсіонера провадиться за його заявою новий перерахунок пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки роботи після попереднього перерахунку.

Відповідно до ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» «Перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Невідображенням перерахування/сплати страхових внесків, зокрема надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування щодо місячних сум заробітних плат ОСОБА_1 за період з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування порушено її право на своєчасне зарахування 12-ти місяців періоду з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року до її трудового і страхового стажу, а відтак і на одержання нею нового, збільшеного після перерахунку розміру її пенсійного забезпечення.

Посилання представника відповідача на той факт, що постановою апеляційного суду від 18 червня 2018 року зазначене питання вже знайшло своє вирішення та визначене як неналежний спосіб захисту, суд зазначає наступне.

Так, позивачем надана відповідь Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 5750/4604 від 26.04.2019 року згідно якого Управління 18 квітня 2019 року отримала відповідь страхувальника Харківський інститут ПрАТ «ВНЗ «МАУП» на лист Управління від 04.04.2019 року щодо відсутності підстав проведення перевірки. Також судом вивчалась відповідь Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківської області від 12.09.2019 року № 3522/02.11-20, якою було роз`яснено позивачу, що після перерахунку страховий стаж склав 34 років 11 місяців 25 днів і заробітній плати за період з 01.07.2000 року по 31.08.2003 року та з 01.04.2010 року по 28.02.2009 року. Таким чином, як вбачається з відповіді трудовий стаж з 2003 року по 2010 рік позивачу Пенсійним Фондом не враховано в зв*язку з відсутністю.

У зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на роботі місячні суми заробітних плат та місячні суми страхових внесків щодо них, у тому числі місячні суми зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування мали бути відображеними у звітності її роботодавця й одночасно страхувальника Збарської Наталії Львівни Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», ; місячні суми заробітних плат та факти помісячного перерахування/сплати страхових внесків - у документах Пенсійного фонду (ст.ст. 17ч.2п.2, 20ч.ч.6,ст.ст.12, 21ч.3п.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у діючій станом на 23 квітня 2010 року його редакції від 22.07.2009 року, ст.ст. 20ч.ч.6,ст.ст.12, 21ч.3п.2 у редакції цього Закону від 31.08.2018 року, що діяла на дату поновлення позивача на роботі, та чинної).

Внаслідок невідображення у звітності роботодавця-страхувальника ОСОБА_1 перерахування/сплати їй місячних сум її заробітних плат і страхових внесків щодо них, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування і станом на час розгляду справи з вини відповідача, 81 місяць вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року не зараховано до її трудового і страхового стажу, що порушує права позивача на отримання пенсії згідно з нормами діючого Законодавства України.

В той час не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо зобов`язання ПрАТ «ВНЗ «МАУП» звернутися до територіального органу Пенсійного фонду з проханням провести позапланову перевірку по застрахованій особі ОСОБА_1 , оскільки це не є належним способом захисту інтересів позивача.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо зобов`язання ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» надати ОСОБА_1 довідки про заробітну плату та розрахункові листки по заробітній платі за період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року.

Згідно п. 44.3.ПК строк зберігання первинних документів, що підтверджують доходи і витрати, а також регістрів бухобліку, фінзвітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачене законодавством становить не менше 1095 днів із дня подання податкової звітності за умови, що податкові органи завершили їх перевірку. Згідно вимог п. 336 Переліку № 578/5 у разі процедури адміністративного оскарження або судового розгляду такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за результатами рішень та/або вирішення справи судом. У випадку втрати, пошкодження або дострокового знищення документів суб`єкту господарювання слід протягом 5 днів письмово повідомити про це податковий орган за місцем свого обліку і потім, протягом 90 днів із дня, що настає за днем направлення такого повідомлення, відновити втрачені документи.

Оскільки судові спори між позивачем та відповідачем у даному випадку не припинялись з 2003 року - справи у Фрунзенському районного суді м. Харкова № 2-79/10, № 4-с/37/11, № 2033/6414/2012 № 645/7903/13 , № 645/716/19, № 645/1293/19), - усі документи мали були бути відповідачем збережені.

Посилання представником відповідача на той факт, що підприємством відповідача на цей час документи знищені, не є підставою для відмови у позові, оскільки даних про неможливість їх поновлення суду не надано.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання вказати у рішенні суду конкретного, з вказівкою прізвища, ім`я та по батькові виконавця майбутнього рішення суду, оскільки це суперечить вимогам ст. ст. 259, 265, 267, 273 ЦПК України.

Вимоги позивача щодо зобов`язання внесення до трудової книжки позивача запису «безперервний трудовий стаж і безперервний страховий стаж відновлені з 02.08.2003 року. Період з 02.08.2003 року по день фактичного допущення ОСОБА_1 до виконання попередніх обов`язків на посаді доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ» «МАУП» 12 листопада 2018 року зараховується до трудового і страхового стажу, що враховується для обчислення пенсії, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю тощо» задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до такі внесення в трудову книжку не передбачені КЗпП України постановою КМУ № 301 від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників» наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, яким затверджено Інструкцію «Про порядок ведення трудових книжок працівників». а крім того, у трудовій книжки відповідача відображений факт поновлення останньої на роботі на підставі наказу № 40 від 12.11.2018 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 9, 13, 21, 22, 41, 43, 46, 55, 67, 68, 92, 124, 129, Конституції України; ст.ст. 1, 3, 4, 81,9, 21, 48, 94, 96, 97, 103, 141, 233, 236 КЗпП України; ст.ст. 1, 2, 6-8,.14,15, 21-27, 29, 30 Закону України «Про оплату праці»; ст.ст. 2, 6 Закону України «Про освіту» ст.ст. 56, 66, 69, 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,ст.ст. 1, 4, 20, 21, 24, 25, 27Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,ст.ст. 1, 4, 6, 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; Переліком типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, затвердженим наказом Мін`юсту України від 12.04.2012 року № 578/5 Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, ст.ст. 2-5, 10, 12, 13, 19, 23, 76-83,89, 263-265, 274-275, 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» на користь ОСОБА_1 суму місячних сум середніх заробітних плат за час її вимушеного прогулу з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року загальним розміром 67671 (шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 52 коп. - без будь-яких відрахувань з цієї нарахованої судом суми за рахунок ОСОБА_1 .

Визначити місячні суми середніх заробітних плат за період вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 16 грудня 2017 року по 11 листопада 2018 року у таких розмірах з відображенням у первинних бухгалтерських та інших документах структурного підрозділу , роботодавця, страхувальника і податкового агенту ОСОБА_1 - Харківського інституту ПРАТ «ВНЗ «МАУП», ,

за період з 16 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року - 2718 (дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн 95 коп.,

за січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року, жовтень 2018 року - по 6283 (шість тисяч двісті вісімдесят три) грн 78 коп. за кожний із цих 10-ти місяців періоду з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2018 року,

за період з 01 листопада 2018 року по 11 листопада 2018 року - 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн 74 коп.;

Зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» у зв`язку з поновленням 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 на роботі відобразити помісячно у звітах її роботодавця-страхувальника і податкових розрахунках роботодавця-податкового агента Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , із поданням їх до відповідних структур за місцем взяття на облік Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , як страхувальника та податкового агента, нарахування й перерахування/сплату ОСОБА_1 місячних сум її середніх заробітних плат за кожний із 81 (вісімдесяти одного) місяця періоду її вимушеного прогулу у Харківському інституті ПрАТ «ВНЗ «МАУП», , з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року

Зобов`язати ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» надати ОСОБА_1 довідки про заробітну плату та розрахункові листки по заробітній платі за період з 02 серпня 2003 року по 23 квітня 2010 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», , адреса місцезнаходження: 03039, м. Київ, вул. Фроментівська, 2,.

Повний текст судового рішення складено 05 грудня 2019 року.

Головуючий суддя --