Справа № 296/5859/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2019 р. м.Житомир

Корольовський врайонний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

при секретарі Могилевець В.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання забезпечити житлом,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання протягом двох місяців забезпечити його окремою ізольованою однокімнатною квартирою для постійного проживання згідно до існуючих норм житлової площі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що починаючи з 27.07.1994 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України, а з 29.07.1998 на офіцерських посадах по 18.08.2014. На підставі наказу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14.08.2014 №157-ос звільнений з військової служби в запас за п.п. «б» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). За час проходження військової служби позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався. При цьому, з 10.09.1998 у військовій частині № НОМЕР_1 м. Житомир за порядковим №2 та в позачерговому порядку з 06.11.2017 за порядковим №11 зі складом сім`ї 1 особа перебуває квартирному обліку. Вважає, що вирішення питання про забезпечення його житлом на підставі віднесення квартир до службових не відноситься до компетенції посадових осіб Північного регіонального управління. Водночас, вважає безпідставними посилання на те, що відсутність квартир для постійного проживання і було підставою не розглядати питання щодо забезпечення його житлом, оскільки рішення житлової комісії повинні відповідати вимогам п.4 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і пункту 1.4 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №1040 від 20.12.2007 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції в Україні від 11.01.2008 року за 16/14707, при цьому, ні у житлової комісії, ні у командування Північного регіонального управління не має права розподіляти квартири, спираючись на вказану норму закону (п.п.1.5,1.7 протоколу від 25.04.17 №3) і, водночас, не застосовувати її відносно нього (п.1.17 протоколу від 25.04.17 №3). Заначив, що посадові особи Держприкордонслужби своїми діями порушили його право на отримання житла.

19.06.2019 ухвалою судді прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.18).

12.07.2019 представником відповідача Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому просить у задоволенні позову відмовити повністю, у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог. Посилаючись на те, що позивач перебуває на квартирному обліку в списку осіб загального порядку за порядковим номером 2 зі складом сім`ї 1 особа та в позачерговому порядку за № 11, а тому відповідно при надходженні його черги матиме право на отримання однокімнатної квартири. Так, як ОСОБА_1 не являється діючим військовослужбовцем Держприкордонслужби України, він має право на отримання житла в постійне користування, оскільки відповідно до п. 2.1 Інструкції про організацію забезпечення житловим приміщенням у державній прикордонній службі України, затвердженої наказом АДАСУ від 20.12.2007 № 1040, службове житло надається на час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби. Останній раз житловою комісією Житомирського прикордонного гарнізону квартири в постійне користування розподілялись у 2017 році. Відповідно до рішень Оліївської сільської ради про включення жилих приміщень до числа службових від 13.05.2017 332 та від 26.06.2017 всі однокімнатні квартири в будинку, де житловою комісією Житомирського прикордонного гарнізону 25.04.2017 проводився розподіл постійного житла, мають статус «службові», у відповідності до п.2.6. вказаної Інструкції вони були надані виключно діючим військовослужбовцям. Вимоги позивача про негайне забезпечення його житловою площею є безпідставною, оскільки відповідно ст. 43 ЖК України житлова площа надається в разі її наявності в порядку черговості. На даний час у м. Житомирі відсутні однокімнатні квартири, які б підлягали розподілу Північним регіональним управлінням в постійне користування. При цьому, якби і були, забезпечивши позивача квартирою, були б порушені права інших громадян, оскільки він не перебуває першим у відповідній черзі. А тому, за наявності відповідного житла, а саме однокімнатні квартири, які не матимуть статусу «службові», позивачу в порядку черги буде надано таке житло (а.с.25-27).

18.07.2019 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що позов є обґрунтованим, юридичні факти, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що між сторонами існують правовідносин, а внаслідок певних дій відповідача ці відносини стали спірними. Вказує, що відповідач не наділений компетенцією приймати рішення про надання статусу «службові» квартирам, це прерогатива Адміністрації Державної прикордонної служби України. Відповідач, також, не може в своїх запереченнях посилатись на рішення юридичної особи, яка не є відповідачем у справі, і не може ним бути, а тому посилання представника відповідача на рішення від 13.05.17 № 32, від 26.06.17р. №37 не має правового значення. Водночас, шкода, завдана органом державної влади, повинна відшкодовуватись за рахунок коштів бюджету, передбачених для цього органу, а останній зобов`язаний вжити всіх заходів для забезпечення відповідних асигнувань з цією метою, якщо його вина буде доведена в судовому порядку, що не суперечить ст. 56 Конституції України. Наголошує, що на квартирній черзі він стоїть першим, тому ніяких порушень прав інших осіб не відбулось і не відбувається; для захисту права суду необхідний факт його порушення, а чи відбудеться це у майбутньому - невідомо; посадовими особами Державної прикордонної служби України ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на момент звернення до суду вже порушено його право на житло (пропущена черга - це і є підставою звернення до суду) (а.с.33-34).

30.07.2019 представником відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що відповідно до пункту 6 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, пункту 1.7 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом АДПСУ від 20.12.2007 № 1040, питання, пов`язані з наданням та забезпеченням житловою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби та перебування на обліку житловими комісіями органів Держприкордонслужби. Тому, в даному випадку вимога позивача заявлена саме до Адміністрації Державної прикордонної служби України є безпідставною, оскільки на квартирному обліку ОСОБА_1 перебуває у Північному регіональному управлінні. При цьому, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку, а тому відповідно при надходженні його черги матиме право на отримання однокімнатної квартири. Оскільки на даний час в Північному регіональному управлінні відсутні однокімнатні квартири для постійного проживання та були відсутні на момент розгляду питання щодо розподілу постійного житла, в тому числі ОСОБА_1 , Північним регіональним управлінням було прийнято правомірне рішення не розглядати питання щодо забезпечення постійним житлом позивача. За наявності відповідного житла, а саме однокімнатних квартир, які не матимуть статус «службової», позивачу в порядку чергу буде надано таке житло. Таким чином, жодних протиправних дій ні з боку Адміністрації Державної прикордонної служби України, ні з боку Північного регіонального управління на даний час допущено не було (а.с.37-39).

18.07.2019 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що забезпечення його житлом здійснюється за рахунок Держприкордонслужби України. Підписуючи контракт з Держприкордонслужбою, саме вона бере зобов`язання забезпечити його житлом згідно чинного законодавства. Вказує, що посадовими особами Держприкордонслужби вже порушено його право на житло, рішення приймали особи, які не мали таких повноважень (а.с.44-46).

30.07.2019 представником відповідача Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України подано до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що Північне регіональне управління не приймало рішення щодо включення жилих приміщень до числа службових, ці повноваження віднесенні до компетенції органів місцевого самоврядування. А саме, рішення про надання статусу «службові» квартири» прийнято Оліївською сільською радою від 13.05.2017 № 32 та від 26.06.2017 № 37, прийняті відповідно до подання Держприкордонслужби. Тобто, Північне регіональне управління не приймало рішення щодо включення жилих приміщень до числа службових, ці повноваження віднесенні до компетенції органів місцевого самоврядування. При цьому, Північне регіональне управління ніяким чином не порушило права ОСОБА_1 , на даний час в Житомирському гарнізоні відсутні вільні однокімнатні квартири для постійного проживання, водночас, ОСОБА_1 не є першим в черзі на отримання житла. Разом з тим, черга на отримання житла не поділяється за розміром квартир, тобто за даним критерієм існує єдина черга, яка може змінюватись в той, чи інший бік (склад сім`ї може збільшитись, чи зменшитись; може перевестися особа з іншого місця служби, яка стоїть на черзі довше іншої особи). Тому твердження ОСОБА_1 , що він є першим на отримання однокімнатної квартири є хибне. На даний момент позивач перебуває на квартирному обліку в Північному регіональному управлінні (в м. Житомирі) в списку осіб загального порядку за порядковим номером 2 зі складом сім`ї І особа та в позачерговому порядку за № 11. Тому, жодних протиправних дій з боку Північного регіонального управління на даний час не допущено, а тому вимоги позивача є безпідставними та такими, то не підлягають задоволенню (а.с.51-52).

Протокольною ухвалою суду від 09.09.2019 відмовлено у задоволені клопотань позивача щодо виклику свідків та виключення документів з числа доказів (а.с.55-56, 58-60, 61-62).

17.10.2019 представником відповідача Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України подано до суду належним чином завірені копії рішень виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району від 13.05.2017 №32 «Про включення жилих приміщень до числа службових» та від 26.06.2017 №37 «Про включення жилих приміщень до числа службових» (а.с.68-70).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримав, просив задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018, ОСОБА_1 починаючи з 27 липня 1994 року проходив військову службу в Державній прикордонній службі України, а з 29 липня 1998 року на офіцерських посадах по 18.08.2014 року.

На підставі наказу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14 серпня 2014 року №157-ос ОСОБА_2 звільнений з військової служби в запас за п.п. «б» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

За час проходження військової служби позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався.

При цьому, відповідно до ст.ст.37-39 Житлового кодексу України, позивача зараховано на квартирний облік, як особу, що потребує поліпшення житлових умов у військовій частині №9930, смт. Оршанець, Черкаської області з 10.09.1998 року.

Так, позивач перебуває на такому обліку у військовій частині № НОМЕР_1 м. Житомир на отримання однокімнатної квартири, що підтверджується листом Північного регіонального управління ДПС України від 15.08.2017 року №72-1062/0/2-17 (а.с.5-7).

В силу ч. 4 ст. ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З листа Адміністрації Державної прикордонної служби України № 721/Б-19847 від 24.01.2019, адресованого ОСОБА_1 вбачається, що останній перебуває на квартирному обліку для отримання житла у м. Житомирі у загальному порядку з 10.06.1998 за порядковим №2 зі складом сім`ї 1 особа та в позачерговому порядку з 06.11.2017 за порядковим №11. Згідно чинного законодавства питання, пов`язані з наданням та забезпеченням житловою площею військовослужбовців, вирішується за місцем проходження ними служби та перебування на обліку житловими комісіями органів Держприкордонслужби. А тому, питання щодо надання позивачу житла для постійного проживання буде вирішуватись житловою комісією Житомирського прикордонного гарнізону після його надходження для розподілу згідно з чергою та відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.8).

Відповідно листа Адміністрації Державної прикордонної служби України № 721/Б-11301 від 07.09.2017, адресованого ОСОБА_1 вбачається, що командуванням Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України було прийнято рішення про розподіл отриманого у 2017 році житла (отримано 53 квартири: 20 однокімнатних і 33 трикімнатних), з яких 20 однокімнатних квартир службове житло (а.с.9).

Згідно витягу з протоколу №3 засідання житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону від 25.04.2017 року, здійснено розподіл постійного житла за адресою: Житомирська область, Житомирський район, територія Оліївської сільської ради, за межами населених пунктів житловий масив «Народицький»,1 серед військовослужбовців та військовослужбовців запасу Житомирського прикордонного гарнізону (а.с.10-13).

Рішеннями виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13.05.2017 року №32 «Про включення жилих приміщень до числа службових» та №37 від 26.06.2017 року «Про включення жилого приміщення до числа службового», вирішено включити до числа службових жилих приміщень квартири №№ 2, 3, 4, 7, 8, 9, 11, 15, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 36, 38, 39, 40, 41, 44, 45, 48, 49, 50, 51, 53, 54, 55, 56, 58, 59, 60, які розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, територія Оліївської сільської ради за межами населених пунктів, житловий АДРЕСА_1 (а.с.69-70).

ЯЗазначені рішення були прийняті за результатами розгляду листів (клопотань) Адміністрації Державної прикордонної служби України №0.721-4088/0/6-17 від 10.05.2017 року та № 0.721-4588/0/6-17 від 24.05.2017 року.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» №1081 від 03.08.2006 року визначено загальний порядок включення (виключення) житлових приміщень до (з) числа службових для військовослужбовців та членів їх сімей.

Відповідно до Інструкції «Про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі Україні», затвердженої Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №1040 від 20.12.2007 року (надалі Інструкція), встановлено спеціальний порядок включення (виключення) житлового приміщення до (з) числа службового в Державній прикордонній службі України.

Пунктом 2.2. Інструкції визначено у Державній прикордонній службі України всі рішення щодо включення (виключення) житлового приміщення до (з) числа службового приймаються Адміністрацією Держприкордонслужби.

Житлове приміщення включається (виключається) до (з) числа службового за рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням Адміністрації Держприкордонслужби.

Вказані рішення виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про включення (виключення) отриманого у 2017 році житла до (з) числа службового станом на день розгляду справи є чинними, ніким не скасовані.

Суд приймає до уваги доводи представників відповідача також повідомили, що позивач ОСОБА_4 перебуває на квартирному обліку в списку осіб загального порядку за порядковим номером 2, зі складом сім`ї 1 особа та в позачерговому порядку за № 11, а тому відповідно при надходженні його черги матиме право на отримання однокімнатної квартири.

При цьому, оскільки всі однокімнатні квартири мають статус «службові», у відповідності до пункту 2.6. вищевказаної Інструкції, затвердженої наказом № 1040, вони були надані діючим військовослужбовцям. Таким чином, оскільки на даний час відсутні однокімнатні квартири для постійного проживання, за наявності відповідного житла, а саме однокімнатної квартири, яка не матиме статусу «службової, позивачу в порядку черги має бути надане таке житло.

Щодо посилання позивача на те, що він має бути забезпечений житлом у порядку черги перед тим, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають на обліку пізніше нього, суд враховувати, що право військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік пізніше, але які перебувають на обліку для отримання двокімнатної чи трикімнатної квартири, можуть отримати таке житло раніше, у разі надходження такого житла до розподілу і зазначене не порушує прав позивача на отримання однокімнатної квартири.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто процесуальними нормами встановлено обов`язок учасників справи доказувати обставини при невизнані або оспорюванні них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Адміністрації Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_1 у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

проживаючий за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2

відповідачі:

Адміністрація Державної прикордонної служби України,

місцезнаходження за адресою:

01601, м. Київ, Київ-601, вул. Володимирівська, 26

Північне регіональне управління

Державної прикордонної служби України,

місцезнаходження за адресою:

10025, м. Житомир, вул. Промислова, 5

Повний текст рішення складено 28.11.2019.

Головуючий суддя О. С. Рожкова