РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої в результаті залиття квартири.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

28 лютого 2019 року з вини власника квартири № 81 , розташованої поверхом вище, сталося залиття її квартири, що підтверджується актом співробітників ЖЕД № 901 від 12 березня 2019 року.

Розмір матеріального збитку, завданого їй залиттям становить 116030 гривень, що підтверджується Звітом визначення розміру матеріальної шкоди № 28/19 від 12 березня 2019 року. За проведення експертизи вона сплатила 4000 гривень.

Позивач просить стягнути на її користь з відповідача 116030 гривень на відшкодування майнової шкоди, 4000 гривень витрат за проведення дослідження, 14000 гривень витрат на правову допомогу та судовий збір у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що вона просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що наданий позивачем акт залиття не відповідає встановленим вимогам, зокрема, у ньому не вказано чіткої причини залиття, він складений не у дату залиття. Таким чином, зазначений акт не може бути доказом факту залиття квартири позивача саме з її вини. Крім того, повноваження адвоката позивача не підтверджені належним чином, а тому він не мав права підписувати позовну заяву.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 грудня 2015 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 6-7) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 грудня 2015 року (а.с. 8-9).

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується відповіддю на адвокатський запит КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 17 травня 2019 року (а.с. 32).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

28 лютого 2019 року відбулось залиття квартири позивача, що підтверджується актом співробітників ЖЕД № 901 від 12 березня 2019 року (а.с. 10).

Відповідач у відзиві на позовну заяву оспорює правомірність зазначеного акту та вказує на те, що у ньому не вказано чіткої причини залиття та він складений не у дату залиття квартири.

Разом з тим, в акті зазначено, що квартира № 75 була залита 28 лютого 2019 року з вини мешканців вище розташованої квартири № 81 . У зв`язку з тим, що провести обстеження в квартирі № 81 не представилося можливим, так як двері не відчинили, доступ в зазначену квартиру відсутній, залиття квартири № 75 вважати разовим, з вини мешканців квартири № 81 . Внаслідок залиття водою в квартирі № 75 пошкоджено: стелю та стіну в коридорі, стелю у ванній кімнаті; стелю в кухні; стіни в двох кімнатах.

Таким чином, встановлено, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідача, який в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду.

На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач надала суду Звіт визначення розміру матеріальної шкоди № 28/19 від 12 березня 2019 року (а.с. 11-15).

З наданого суду звіту вбачається, що розмір матеріального збитку складає 116030 гривень (а.с. 14).

Відповідач не надала суду будь-яких доказів на спростування своєї вини в залитті та на спростування визначеного розміру завданої шкоди, заперечення ґрунтуються лише на письмових поясненнях. Клопотання про проведення судової експертизи відповідач не заявляла.

За таких обставин, при визначенні розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем звіт.

За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає вартість проведення дослідження в сумі 4000 гривень, що підтверджується наданим суду актом прийому-передачі послуг від 12 березня 2019 року (а.с. 29).

Зазначені витрати позивач понесла в зв`язку зі зверненням до суду за захистом порушеного права.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 гривень.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

02 травня 2019 року між ОСОБА_1 та АО «ЮСТАРК» укладено договір про надання правової допомоги № 02/05/19, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язалось надавати юридичні послуги по захисту прав та законних інтересів ОСОБА_1 (а.с. 36-37).

Крім того, у матеріалах справи міститься додаток № 1 до договору про надання правової допомоги, в якому розписані типи послуг та їх вартість, що надаються адвокатським об`єднанням (а.с. 38-39), ордер на надання правової допомоги від ОСОБА_1 на ОСОБА_4 (а.с. 40) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 41).

Вбачається, що позивачем не надано суду доказів оплати наданих послуг (квитанції про сплату), детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 14000 гривень задоволенню не підлягає.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1160 гривень 30 копійок.

Керуючись ст. 23, частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 116030 гривень на відшкодування майнової шкоди, 4000 гривень витрат за проведення дослідження та 1160 гривень 30 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: