Провадження № 2/638/3837/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Цвіри Д.М.,

за участю секретаря - Бадран В.В.,

представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Е ОСОБА_3 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури Харківської області, третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , звернулась 05.07.2019р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Прокуратури Харківської області, третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту, в якому просить звільнити з-під арешту, накладеного постановою Прокуратури міста Харкова від 05.03.2004р. нежитлову будівлю літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 11 листопада 2002 року між суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 та приватною фірмою «Електросервіс», було укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу № 4500.

12.11.2002р. за Актом прийому-передачі ОСОБА_4 було передано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 224,2 кв.м.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.06.2012р. у справі №5023/2669/12 визнано за ФОП ОСОБА_4 право власності на нежитлову будівлю торговельний центр літ. «А-2» загальною площею 623,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач за власні кошти реконструювала добудовану нежитлову будівлю, якій потім присвоєно літ «А-2».

Згідно технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Харківське бюро технічної інвентаризації» на замовлення, загальна площа нежитлової будівлі літ. «А-2» 623,1 кв.м., по адресі: АДРЕСА_1 на стан безпеки для життя та здоров`я людей. Через деякий час позивач, звернувшись до органу державного архітектурно-будівельного контролю для введення в експлуатацію зазначеної будівлі, було відмовлено у зв`язку з наявністю арешту.

Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 116030242 від 02.03.2018р., постановою Прокуратури міста Харкова від 05.03.2004р. накладено арешт на магазин літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що її стало відомо, що 17.12.2003р. порушено кримінальну справу № 17030191 за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, у зв`язку з якою і було накладено арешт на майно. Проте, дана справа була порушена не щодо ОСОБА_4 , що має вирішальне значення. На момент накладення арешту Прокуратурою міста Харкова, нежитлове приміщення літ. «А-1» (згодом літ. «А-2») за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_4 на праві власності. Також, представником позивача зроблено адвокатський запит щодо стану досудового слідства, в рамках якого було накладено відповідний арешт, у зв`язку з чим було отримано письмову відповідь від Прокуратури Харківської області, яким прокуратура повідомила, що постанову про порушення кримінальної справи № 17030191 скасовано Київським районним судом м. Харкова, що свідчить про відсутність потреби в подальшому перебуванні майна ОСОБА_4 під арештом та про необхідність його скасування.

Ухвалою суду від 08.07.2019р. відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.10.2019р. підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі, в зв`язку з тим, що спірні правовідносини не можуть бути розглянуті у порядку цивільного судочинства, та підлягають розгляду за правилами кримінального судочинства.

Представник позивача ОСОБА_5 категорично заперечував проти поставленого судом питання, посилаючись на практику ЄСПЛ та на принцип доступу до правосуддя.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала думку ОСОБА_5 .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Третя особа також в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надано листа з проханням проводити судові засідання за відсутності представника третьої особи.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

При цьому, як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, позивач просить суд, звільнити з-під арешту, накладеного постановою Прокуратури міста Харкова від 05.03.2004 р. нежитлову будівлю літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_4 .

Правила визначення юрисдикції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, як суб`єкт цивільних, земельних, сімейних та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина друга статті 174 КПК України).

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України, яка передбачає, що здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Тобто, чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження і, разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства.

В даному випадку слід окремо зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17.03.2019 провадження №14-559цс18) зазначає, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17 (провадження № 14-119цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц (провадження № 14-366цс18) та від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц (провадження № 14-418цс18).

За таких обставин, питання щодо зняття арешту з майна не може бути вирішено в порядку цивільного процесуального судочинства, так як арешт на майно був накладений в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вважаю, що заявлені вимоги слід розглядати за правилами кримінального судочинства в порядку, визначеному КПК України.

Якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя при вирішенні питання про відкриття провадження по справі відмовляє у такому відкритті (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України), а якщо провадження по такій справі було відкрите, суд на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження.

Зважаючи на наведені положення, провадження по даній справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 186, 255, 259-261,353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури Харківської області, третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Д.М. Цвіра