Справа № 484/1826/18
Провадження № 2/484/53/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочно)

25 січня 2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі - Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчан Сергій Васильович, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок з земельною діялнкою та зняття з державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з земельною ділянкою для його обслуговування, розташованих за адресою в місті Первомайську Миколаївської області по вулиці Фадєєва, 19. Також просила зобов'язати громадянку ОСОБА_2 знятись з реєстрації по вулиці Фадєєва, 19, в м. Первомайську Миколаївської області.

В обґрунтування позову зазначає, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 12.09.2013 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки з розстрочкою платежу, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1955. За умовами вказаного договору відчужувався житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0471 га, кадастровий номер НОМЕР_3 що знаходяться по АДРЕСА_1, з розстрочкою платежу до 12.09.2014 року. Загальна сума договору купівлі-продажу склала 203705 грн, яку позивачка сплатила в строк. Відповідач, отримавши грошові кошти по договору, добровільно не бажає зніматися з реєстраційного обліку по даній адресі та нотаріально посвідчувати заяву про отримання грошових коштів за відчуження вищевказаного житлового будинку з земельною ділянкою для його обслуговування. Тому на підставі викладеного та керуючись ст. 220 ЦК України просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов не надала.

Треті особи: приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчан С.В., та ОСОБА_4 до суду не з'явилися, причини неявки суду не відомі. Відзивів або заперечень проти позовних вимог суду не надано.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, та матеріали справи № 484/1363/15-ц, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено і матеріалами справи № 484/1363/15-ц підтверджено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 12.09.2013 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки з розстрочкою платежу, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1955. За умовами вказаного договору відчужувався житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0471 га, кадастровий номер НОМЕР_3 що знаходяться по АДРЕСА_1, з розстрочкою платежу до 12.09.2014 року. Загальна сума договору купівлі-продажу склала 203705 грн., з яких 101875 грн. відповідач отримала від позивача до підписання цього договору в рівних частках трьома платежами від 18.07.2012 року, 09.10.2012 року, 02.08.2013 року, а решту грошей, а саме 101875 грн., позивач зобов'язувалась сплатити не пізніше 12.09.2014 року згідно порядку, встановленого на день розрахунку Постановою НБУ "Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою".

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником житлового будинку по АДРЕСА_1, реєстраційний номер якого 04, та земельної ділянки, площею 0,0471 га, кадастровий номер НОМЕР_3 що знаходяться по АДРЕСА_1, реєстраційний номер якої 04, є ОСОБА_1 номер запису про право власності: 2467403 та 2467751. Також за даними реєстру міститься інформації щодо житлового будинку по АДРЕСА_2, реєстраційний номер якого 20650086, який на підставі свідоцтва про право на спадщину, 1953, 08.11.2007, Друга Первомайська державна нотаріальна контора, зареєстрований 11.12.2007 року за ОСОБА_2

З матеріалів справи № 484/1363/15-ц вбачається, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу у зв'язку з його невиконанням на підставі ухвали суду від 24.04.2015 року залишено без розгляду в зв'язку з вирішенням спірного питання мирним шляхом.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо нікчемності чи визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсними в порядку визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи вимоги ст. 220 ЦПК України, угода може бути визнана дійсною, якщо вона фактично відбулась, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації.

Обов'язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача в частині визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідачки знятися з реєстрації за адресою знаходження вказаного житлового будинку суд дійшов такого висновку.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчудження власником свого майна.

З встановлених по даній справі обставин вбачається, що право власності ОСОБА_2 на належний їй на праві власності будинок по вулиці Фадєєва, 19, в м. Первомайську Миколаївської області, було припинено на законних підставах і водночас позивачка ОСОБА_1 набула на цей будинок право власності на законних підставах.

Відтак, оскільки право власності ОСОБА_2 на спірний житловий будинок припинено, в добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації, то вона автоматично втрачає право бути зареєстрованою у цьому будинку, що підтверджується правовими позиціями, викладеними у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача, знятися з реєстрації по АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2037,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 141, 258, 259, 265, 268, 280-283, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0471 га, кадастровий номер НОМЕР_3 що знаходяться по АДРЕСА_1.

Зобов'язати громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, знятися з реєстрації по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 2037 (дві тисячі тридцять сім) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Повний текст рішення виготовлено 28 січня 2019 року.

СУДДЯ: