РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2019 рокуСправа №451/1782/18
Провадження № 2/451/533/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.,

з участю: позивача,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу №451/1782/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання без реєстрації із спадкодавцем,-

в с т а н о в и в:

20 грудня 2018 року ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання без реєстрації із спадкодавцем.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Нестаничі Радехівського району померла бабуся позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 04.04.2013 року Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Померлій ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на будівлі, серії НОМЕР_2 , виданого 12 грудня 1988 року Червоноградським МБТІ, належало будинковолодіння АДРЕСА_1 . Відповідно до заповіту, посвідченого виконкомом Вузлівської сільської ради Радехівського району 03.02.1999 року і зареєстрованого в реєстрі за №14, ОСОБА_3 здійснила заповідальне розпорядження та заповіла усе своє майно позивачу - ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 , разом з останньою був зареєстрований і проживав її чоловік - ОСОБА_4 та проживала без реєстрації ОСОБА_1 , яка допомагала літнім дідові і бабі у веденні господарства. У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Нестаничі Радехівського району помер дід позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим 25.09.2018 року Виконавчим комітетом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області. За результатом звернення позивача до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В., останньою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності відомостей про обставини її проживання із спадкодавцем - ОСОБА_3 . Враховуючи те, що позивач, як спадкоємець за заповітом, без вирішення питання фактичного проживання спадкодавця із спадкоємцем, на даному етапі не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, вважає за необхідне для вирішення зазначених питань звернутися до суду. Просить встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_3 до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в підготовчому судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просила ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просила задоволити, клопотала про розгляд справи за її відсутності (а.с.42).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши пояснення позивача,свідків та дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Нестаничі Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 04.04.2013 року Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.13).

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на будівлі, серії НОМЕР_2 , виданого 12 грудня 1988 року Червоноградським МБТІ, будинковолодіння АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 (а.с.14).

Із довідки №1809 від 22.10.2018 року, виданої виконкомом Вузлівської сільської ради Радехівського району, вбачається, що ОСОБА_3 дійсно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 і від імені померлої посвідчувався заповіт, зареєстрований в реєстрі за №14 від 03.02.1999 року, який не змінювався і не скасовувався (а.с.15).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Вузлівської сільської ради Радехівського району 03.02.1999 року і зареєстрованого в реєстрі за №14, ОСОБА_3 здійснила заповідальне розпорядження та заповіла усе своє майно своїй внучці - ОСОБА_1 (а.с.16).

Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №53889551 від 31.10.2018 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, відкрита спадкова справа за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті своєї баби (а.с.17,18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Нестаничі Радехівського району помер ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим 25.09.2018 року Виконавчим комітетом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.24).

З копії Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_4 , виданого 28 травня 1960 року бюро ЗАГС Павлівської сільської ради Радехівського району, вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_3 » (а.с.21).

Згідно довідки №2022 від 10.11.2018 року, виданої виконкомом Вузлівської сільської ради, ОСОБА_4 дійсно проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Від імені померлого виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.22).

Родинні відносини підтверджуються копією Свідоцтва про народження позивача, серії НОМЕР_5 від 2 липня 1996 року, копією Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_6 від 26 вересня 2016 року, копією Свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_7 від 31 серпня 1966 року, копією Свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_8 від 29 серпня 1987 року (а.с.11,12,23,26).

Відповідно до довідки №1635 від 25.09.2018 року, виданої виконкомом Вузлівської сільської ради, ОСОБА_2 проживає без реєстрації в селі Нестаничі Радехівського району Львівської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) дійсно понесла витрати на поховання батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.25).

Згідно заяви, посвідченої секретарем виконкому Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області та зареєстрованої в реєстрі за №189 від 29.11.2018 року, ОСОБА_8 , жителька с.Нестаничі Радехівського району Львівської області підтвердила факт, що ОСОБА_1 дійсно на день смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала без реєстрації спільно з нею по АДРЕСА_1 (а.с.30).

З довідки №1252 від 23.09.2019 року, виданої виконкомом Вузлівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 (а.с.43).

Факт спільного проживання позивача з ОСОБА_3, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , не довірити показам яких в суду підстав немає (а.с.52,53).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що позивач пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,12,13,81,89,141,200,258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , постійно проживала по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_3 до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , жительки АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 9 грудня 2019 рку.