ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

15 січня 2019 року

м. Харків

справа № 638/16516/17

провадження № 22-ц/818/902/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Пенсійний фонд України, Державна казначейська служба України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Цвірюка Д.В.,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з липня 2008 року вона перебуває на обліку у Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова ( Шевченківське об'єднане УПФУ м. Харкова). У 2017 році вона дізналася про те, що органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії державним службовцям та службовцям органів місцевого самоврядування при підрахунку середнього заробітку враховуються не всі складові заробітної плати. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 року, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 року та від 26.09.2017 року, дії Шевченківського об'єднаного УПФУ м. Харкова щодо відмови їй у перерахунку пенсії визнано протиправними, зобов'язано управління провести перерахунок пенсії державного службовця з 16.08.2016 року, включивши до складу заробітної плати надбавку до посадового окладу 50%, матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію (83%) та виплатити різницю пенсії після перерахунку за вказаний період.

Посилаючись на те, що з вини органів ПФУ їй щомісяця недоплачувалась пенсія у розмірі 784,86 грн, чим завдано збитків, які полягають у нарахуванні щомісячної пенсії у розмірі, меншому за той, на який вона мала право, з урахуванням уточнених у квітні 2018 року позовних вимог, ОСОБА_1 просила на підставі ст.ст. 1166, 1173 ЦК України стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих Пенсійним фондом України та його територіальним органом - Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова щодо ненарахованої та неотриманої різниці пенсії державного службовця за період з серпня 2008 року по серпень 2016 року з урахуванням індексу інфляції в сумі 228381 грн 99 коп. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначила, що збитки полягають у недоотриманні щомісячно частини пенсії при наявності прямої норми ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто позивач недоотримала внаслідок порушення її цивільного права.

У відзиві на апеляційну скаргу Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова та Пенсійний фонд України просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що рішеннями адміністративного суду вимоги позивача про визнання дій органів Пенсійного фонду України неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії за період з липня 2008 року по 16.08.2016 року залишені без розгляду, а тому відсутні підстави для стягнення збитків.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено факту завдання їй майнової шкоди внаслідок неправомірних дій відповідачів у період з 2008 року по 16.08.2016 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 56 Конституції України закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 ЦК.

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із зазначеною нормою обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів (ст. 1175 ЦК).

Отже, підставою для відшкодування шкоди за рахунок коштів державного бюджету незалежно від вини органу державної влади чи його посадових осіб, є незаконність дій чи бездіяльності вказаних осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 року, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 року та від 26.09.2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії управління ПФУ в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту економіки та комунального майна ХМР № 258 від 02.09.2016 року протиправними; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 16.08.2016 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та надбавки до посадового окладу 50% згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання Харківської міської ради від 19.10.1994 року, всього на суму 23 098, 06 грн згідно довідки від 02.09.2016 року № 258, яку видано Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію (83%) та виплатити ОСОБА_1 різницю пенсії після перерахунку за вищевказаний період. В іншій частині адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Питання правомірності дій чи бездіяльності органів Пенсійного фонду України щодо розміру та виплати пенсії позивача у період з липня 2008 року по 16.08.2016 року вищевказаним судовим рішенням не вирішувалось, жодних інших доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині ОСОБА_1 не надано і матеріали справи не містять.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових та фактичних підстав для задоволення позову.

Оскільки суд першої інстанції ухваливсудове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 січня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова