Провадження № 2/201/3214/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Сисо А.Г.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05 вересня 2019 звернулась ОСОБА_3 року з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 08 травня 2019 року відбулось залиття зазначеної квартири, причиною чого відповідно до акту комісії є недбале користування мешканцями квартири АДРЕСА_2 , якою є ОСОБА_4 водонагрівальним баком. Розмір шкоди, заподіяної позивачу залиттям належної їй квартири, визначена експертним дослідженням в розмірі 12610,58 грн. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати заподіяну шкоду, ОСОБА_3 звернулась до суду з цим позовом і просила суд стягнути на її користь з відповідача спричинену матеріальну шкоду в розмірі 12610,58 грн., витрати за проведення оцінки завданої шкоди в розмірі 3000 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та понесені судові витрати.

Уточненою позовною заявою, яка надійшла до суду 23 жовтня 2019 року, позивач збільшила розмір матеріальної шкоди з 12610,58 грн. до 16515 грн., а також додана вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 грн. (а.с. 60-61).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 вересня 2019 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.34).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.35).

До суду 25 вересня 2019 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.36).

Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири (а.с.37-38).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, зазначаючи про те, що з її вини жодного залиття помешкань сусідів не відбувалось, а акт, на який посилається позивач, про встановлення причин залиття, не є належним доказом, оскільки він не відповідає встановленій формі і складений без залучення до складу комісії відповідних спеціалістів. Крім того зазначає, що висновком про дослідження стану водопровідних систем квартири відповідача, складеним слюсарем-сантехніком КВЖ РЕП № 42 Жовтневого району м. Дніпра ОСОБА_5 , причиною утворення підвищеної вологості є постійне підтікання труби стояка у міжповерховому внутрішньобудинковому просторі, викликаному фізичним зносом (а.с. 41-44).

Представником позивача до суду надана відповідь на відзив, в якій зазначає про значний проміжок часу між залиттям квартири позивача 08 травня 2019 року, і складанням висновку, на який посилається відповідач 22 жовтня 2019 року (а.с. 74-76).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення у повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8-9, 10).

10 травня 2019 року комісією у складі голови ОСББ Михальцева Г.В. (кв. 156). Управителя будинку ОСОБА_6 (кв. 153). Свідка ОСОБА_7 (кв. 154) був складений акт про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . Комісією встановлено, що залиття кватири АДРЕСА_4 128 відбулось з вище розташованої квартири АДРЕСА_5 . Яка належить ОСОБА_4 причиною залиття вказано недбале користування водонагрівальним баком: «на момент огляду приміщення в квартирі, де знаходиться бак, було виявлено мокра підлога і стіна, на якій він встановлений. Втративши цілісність почав протікати під напором води» (а.с. 13).

Стороною позивача зазначається, а стороною відповідача не заперечується, що в квартирі АДРЕСА_2 мешкає ОСОБА_4 .

Звітом про проведення технічного огляду будівельних конструкцій квартири АДРЕСА_1 , складеного інститутом проектування та будівельних експертиз за наслідками огляду 14 червня 2019 року, збиток визначений в розмірі 16515,66 грн. (а.с. 16-33).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Kабінету Mіністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Частиною третьою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Між тим, з акту про залиття вбачається, що він складався у відсутність відповідного спеціаліста, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вищевказаний акт від 10 травня 2019 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди, оскільки висновок про причини залиття зроблений не спеціалістом у відповідній галузі і є припущенням членів комісії. Окрім того, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСББ відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з такою угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання. Зазначений огляд квартир був проведений 10 травня 2019 року, тоді як залиття квартири позивача відбулось 08 травня 2019 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність доказів причинно-наслідкового зв`язку між шкодою позивача і діями відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподіли відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-78 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлене 06 грудня 2019 року.

Суддя С.О. Демидова