Номер провадження: 22-ц/813/5405/19
Номер справи місцевого суду: 509/1209/17
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 березня 2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зняття заборони з іпотечного майна у зв`язку з втратою іпотекодержателем права вимоги до спадкоємця,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зняття заборони з іпотечного майна у зв`язку з втратою іпотекодержателем права вимоги до спадкоємця.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зняття заборони з іпотечного майна у зв`язку з втратою іпотекодержателем права вимоги до спадкоємця - залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 березня 2019 року, постановити нову, якою закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зняття заборони з іпотечного майна у зв`язку з втратою іпотекодержателем права вимоги до спадкоємцясуд помилково дійшов зазначеного висновку, посилаючись на наступне.

Судом було встановлено, що в судове засідання 06.03.2019 року на 10:00 год., позивач не з`явився без поважних причин, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не направляв, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 29.03.2019 року на 11:00 год.

Позивач, про розгляд справи на 29.03.2019 року на 11:00 год. повідомлений належним чином, повторно не з`явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надсилав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Проте, з таким висновком районного суду колегія суддів не погоджується у зв`язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи 27 листопада 2018 року від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від позовних вимог до ОСОБА_1 , нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. (реєстр № 3291) від 26.11.2018р. У заяві зазначено, що позивачеві відомі наслідки відмови від позовних вимог та закриття провадження у справі у відповідності до ст. 256 ЦПК України. За змістом цієї заяви, позивач відмовився від своїх позовних вимог по справі № 509/1209/17.

Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1, 3 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

На підставі норм ЦПК України, можливо дійти до висновку, що право Позивача на відмову від позову є безумовним і не обмежується жодними іншими законодавчими нормами України.

Тобто, Позивач використала своє право, передбачене ст. ст. 49, 206 ЦПК України та відмовилася від позовних вимог, при цьому зазначаючи про те, що останній відомі про наслідки закриття провадження у справі.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районним судом викладені обставини з`ясовано неповно, висновок суду не відповідає встановленим обставинам, неправильно застосовано норми матеріального права.

Ухвала суду від 29.03.2019 порушує права відповідача, оскільки при закритті провадження у справі - повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На даний час відповідач знаходиться у невизначеному правовому становищі виходячи з настпного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову.

Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору, (ч. 2 ст. 256 ЦПК України)

Однак, у випадку залишення без розгляду позовної заяви, позивач має право звернутися до суду повторно, (ч. 2 ст. 257 ЦПК України)

Тобто, у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі у поєднанні з положеннями ст. 256 ЦПК України (наслідки закриття провадження), вважається, що відповідне рішення суду є остаточним у даній справі.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-ІХ).

Відповідно до п.1 ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову.

Відповідно до п.2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статей 206,207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Згідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 373 ,377 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 .

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 березня 2019 року - визнати нечинною.

В зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 провадження в цивільній справі № 22ц/813/5405/19 закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.12.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький