КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 754/3018/18

провадження № 22-ц/824/986/2019

17 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суду складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

за участю секретаря Дуки В. В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідачі - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство "Златобанк", Національний банк України, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіна Марина Анатоліївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Златобанк", Національного банку України, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіної Марини Анатоліївни про визнання наказу про звільнення незаконним, скасування запису про звільнення в трудовій книжці, визнання розірваним трудового договору, зобов'язання вчинити дії, стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди, за апеляційними скаргами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року у складі судді Лісовської О.В.,

встановив:

07.03.2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому посилалась на ті підстави, що наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" №101-п від 10.11.2017 р. її було прийнято на посаду заступника начальника юридичного управління ПАТ "Златобанк" з 13.11.2017 року.

12.12.2017 року у ПАТ "Златобанк" зареєстрована за вхідним № 4192 її заява про звільнення із займаної посади з 12.12.2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з невиконанням ПАТ "Златобанк" вимог законодавства України про працю - порушенням умов трудового договору в частині виплати заробітної плати.

Оскільки станом на кінець робочого дня 12.12.2017 року належно оформлену трудову книжку їй видано не було, виплату всіх сум, що належали їй від підприємства не проведено, 13.12.2017 року вона подала заяву до ПАТ "Златобанк" щодо направлення їй повідомлення про отримання належним чином оформленої трудової книжки та проведення всіх виплат, в тому числі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що зумовлений затримкою видачі трудової книжки, а також середнього заробітку за час затримки виплат всіх сум, належних їй від підприємства.

18.01.2018 р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив її, що в нього відсутні підстави видати наказ про її звільнення та провести з нею відповідні розрахунки. Однак вказана відповідь містила неправдиву інформацію, оскільки: рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 26.10.2017 №4806 було продовжено повноваження на здійснення ліквідації ПАТ "Златобанк" Славкіної М. А. до прийняття Вищим адміністративним судом України остаточного рішення у судовій справі № 826/2184/17 або погодження Національним банком України нових керівників банку та видачі ліцензії на здійснення банківської діяльності ПАТ "Златобанк"; відповідно до офіційної публікації Фонд також зазначив про наявність повноважень Славкіної М. А. на ліквідацію ПАТ "Златобанк" тощо.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю.

Оскільки трудові відносини, що виникли між нею та ПАТ "Златобанк" не припинені, не видано наказ про її звільнення з 12.12.2017 р. за ч.3 ст.38 КЗпП України, не проведено розрахунок, не оформлено належним чином та не видано трудову книжку, просила: визнати розірваним трудовий договір між нею та ПАТ "Златобанк" від імені та в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який діє від імені та в інтересах ПАТ "Златобанк", внести запис до трудової книжки про звільнення з 12.12.2017 р. на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який діє від імені та в інтересах ПАТ "Златобанк", повернути особисто в руки під підпис трудову книжку з внесеним відповідним записом про звільнення; стягнути з ПАТ "Златобанк", від імені та в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на її користь заборгованість в сумі 134 279,92 грн., яка складається: з невиплаченої заробітної плати з 13.11.2017 по 12.12.2017 в сумі 16 348,20 грн.; вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку - 53 738,68 грн.; середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки - 62 517,62 грн.; лікарняні з 29.11.2017 по 01.12.2017 в сумі 315,36 грн.; кошти за невикористану відпустку - 1 360,06 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат. Допустити рішення суду до негайного виконання.

В подальшому ОСОБА_2 позовні вимоги змінила.

Зазначила, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.03.2018 р. Славкіна М. А. є керівником юридичної особи ПАТ "Златобанк", що знаходиться в стані припинення.

23.03.2018 р. вона направила на електронну адресу Фонду та уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Златобанк" Славкіної М. А. заяву з вимогою повернути трудову книжку та провести повний розрахунок.

02.04.2018 р. на її картковий рахунок надійшли кошти від ПАТ "Златобанк" в сумі 18 128,22 грн.

10.04.2018 р. у відділенні Укрпошти вона отримала трудову книжку із записом про звільнення від 02.04.2018 р. на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (прогул без поважних причин).

Вважає своє звільнення незаконним, здійсненим з порушенням ст.148, 149 КЗпП України.

Відсутність можливості заробляти на життя працею, вільно обирати роботу та вільно на неї погоджуватись, наявність факту порушення роботодавцем її трудових прав призвело до негативних змін у її житті та заподіяння моральної шкоди.

У зв'язку з цим просила: визнати незаконним наказ ПАТ "Златобанк" від 02.04.2018 року про звільнення ОСОБА_2 з підстав, визначених п. 4 ст. 40 КЗпП України; визнати незаконним та скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_2 про звільнення з 02.04.2018 року з підстав, визначених п. 4 ст. 40 КпАП України; визнати розірваним трудовий договір, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ "Златобанк", від імені та в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, з 12 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який діє від імені та в інтересах ПАТ "Златобанк", змінити запис від 02.04.2018 року, внесений до трудової книжки ОСОБА_2, та внести запис про звільнення з посади заступника начальника юридичного управління ПАТ "Златобанк" з 12 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України; стягнути з ПАТ "Златобанк" на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 171 862, 37 грн., з яких: вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку - 74 550, 00 грн.; середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки - 97 307, 37 грн.; моральна шкода - 5 000, 00 грн, шляхом примусового списання з накопичувального рахунку ПАТ «Златобанк» на рахунок ОСОБА_2; зобов'язати Національний банк України здійснити примусове списання з накопичувального рахунку ПАТ «Златобанк» на рахунок ОСОБА_2 коштів у сумі 171 862 грн 37 коп. в рахунок погашення заборгованості ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2; стягнути солідарно з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Златобанк», від імені та в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. Допустити рішення суду до негайного виконання.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ПАТ "Златобанк" від 02.04.2018 року про звільнення ОСОБА_2 з підстав, визначених п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Визнано незаконним та скасовано запис у трудовій книжці ОСОБА_2 про звільнення з 02.04.2018 року з підстав, визначених п. 4 ст. 40 КпАП України.

Визнано розірваним трудовий договір, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ "Златобанк", від імені та в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, з 12 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який діє від імені та в інтересах ПАТ "Златобанк", змінити запис від 02.04.2018 року, внесений до трудової книжки ОСОБА_2, та внести запис про звільнення з посади заступника начальника юридичного управління ПАТ "Златобанк" з 12 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Стягнуто з ПАТ "Златобанк" на користь ОСОБА_2 вихідну допомогу у розмірі 73 783, 08 грн, середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 94863, 96 грн, моральну шкоду у розмірі 2000, 00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ "Златобанк" на користь держави судовий збір у розмірі 1706, 47 грн.

В апеляційній скарзі представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначив, що відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 11 квітня 2018 року по справі №910/12294/16 , банк, який виводиться з ринку, до моменту державної реєстрації його припинення не позбавлений правосуб'єктності і може виступати учасником різних правовідносин. Від імені банку у цих правовідносинах діє уповноважена особа Фонду, виконуючи функції виконавчого органу банку (керівника банку).

На даний час ПАТ «Златобанк» є самостійною юридичною особою. Банк перебуває у стані припинення, але запису про його ліквідацію як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань не внесено. Станом на 23.03.2018 керівником ПАТ «Златобанк» була Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіна М. А.

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змінити запис від 02.04.2018, внесений до трудової книжки ОСОБА_2, та внести запис про звільнення з посади заступника начальника юридичного управління ПАТ «Златобанк» з 12 грудня 2017 року та підставі ч. 3 ст.38 КЗпП України не ґрунтується на законі.

ОСОБА_2 звільнено на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Нормами ст. 44 КЗпП України не передбачена виплата вихідної допомоги з підстав звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України, а тому суд першої інстанції неправомірно задовольнив вимогу про стягнення 73 738, 08 грн. вихідної допомоги.

Виходячи із змісту ст.2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунок у при звільненні не відноситься до структури заробітної плати, а тому в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» така відповідальність при здійсненні заходів у зв'язку з ліквідацією банку не може бути застосована.

Враховуючи обставини справи, недоведеність заподіяння позивачу моральної шкоди, правові підстави для її відшкодування в сумі 2000 грн. були відсутні.

У відзиві на вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року без змін.

Зазначила, що судове рішення в частині визнання незаконним та скасування запису у трудовій книжці, визнання розірваним трудового договору та стягнення коштів не стосується прав, свобод, інтересів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Із правового тлумачення ст. 37 цього Закону Фонд безпосередньо здійснює повноваження, в тому числі має право приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку.

23.03.2018 р. вона засобами електронного зв'язку направила на електронну адресу Фонду та Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Златобанк" Славкіної М. А. заяву з вимогою повернути трудову книжку та здійснити повний розрахунок.

10.04.2018 р. вона отримала відповідь Фонду про необхідність погодження питань звільнення з виконавчою дирекцією Фонду. При цьому запропоновано звернутися до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Златобанк". ПАТ "Златобанк" відповіді на її заяву не надав. Даний доказ підтверджує протиправність дій як Фонду, так і Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Златобанк", що призвели до порушення її трудових прав.

В апеляційній скарзі ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної М.А. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Посилається на те, що станом на день звернення позивача з заявою про звільнення 12.12.2017 р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіна М. А. не була керівником банку, а тому у неї були відсутні правові підстави видавати наказ про звільнення та проводити відповідні розрахунки.

18.12.2017 р., на виконання рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №4806 від 26.10.2017 р. щодо повноважень ліквідатора ПАТ «Златобанк» в частині збереження активів та запобігання втрати їх вартості, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіна М. А. видала наказ №17/12.18-01 про створення постійної діючої комісії з перевірки наявності на робочому місці працівників банку.

29.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018 та 30.03.2018 були складені акти про відсутність позивача на робочому місці.

У зв'язку з відсутністю позивача на робочому місці 02.04.2018 р. було видано наказ про її звільнення за прогул. Доказів неправомірності дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіної М. А. позивач не надала.

У відзиві на вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року без змін.

Зазначила, що 12 грудня 2017 р. вона подала заяву про звільнення на підставі ч. 3 ст.38 КЗпП України, а 07 березня 2018 р. звернулась до суду заяву про захист трудових прав та стягнення заробітної плати. За таких підстав її звільнення з 02.04.2018 року за прогул є незаконним. Жодних звернень від Фонду та Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Златобанк" з приводу надання письмових пояснень на її адресу не надходило.

Також зазначила, що наказ ПАТ "Златобанк" від 18.12.2017 р. про створення постійної діючої комісії з перевірки наявності на робочому місці працівників цього банку та акти комісії від 29.12.2017 р., 31.01.2018 р., 28.02.2018 р., 30.03.2018 р. видано та підписано особисто Уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Златобанк" Славкіною М. А., хоча з 12.12.2017 р., відповідно до відзиву останньої, у неї були відсутні підстави видавати наказ про її звільнення.

У судовому засіданні представники Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Златобанк", Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіної М. А. апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 просила залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 №105 " Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Златобанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.02.2015 р.№30 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Златобанк", згідно з яким з 14.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Златобанк".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 №310 " Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015 р.№99 "Про початок процедури ліквідації АТ "Златобанк" та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Златобанк" (а.с.19-21 т.2).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1977 від 15.05.2017 р. призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіну М. А. з 18.05.2017 (а.с.23 т.2).

З метою збереження активів ПАТ "Златобанк" та запобігання втрати їх вартості, керуючись п.2 ч.5, ч. 6 ст.12, ст. 37-38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та беручи до уваги ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі №826/2184/17, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 26.10.2017 "Про делегування повноважень ліквідатора ПАТ "Златобанк", згідно з яким продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Златобанк" Славкіної М. А.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.11.2017 року та заяви позивача, наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіної М. А. №101-п від 10.11.2017 р. ОСОБА_2 прийнято на посаду заступника начальника юридичного управління ПАТ "Златобанк" з 13.11.2017 року (а.с.12 т.1).

Обставини порушень умов трудового договору щодо своєчасної виплати позивачу заробітної плати сторони не оспорюють.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору з цих питань.

У зв'язку з невиконанням АТ "Златобанк" законодавства про працю, умов трудового договору в частині виплати заробітної плати, ОСОБА_2 12.12.2017 р. на ім'я керівника ПАТ "Златобанк" подала заяву з проханням звільнити її за власним бажанням з 12.12.2017 року, відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.15 т.1).

Обов'язок власника звільнити працівника за власним бажанням у строк, що визначений працівник, за умови невиконання власником чи уповноваженим ним органом законодавства про працю, виконано не було.

На виконання рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №4806 від 26.10.2017 р. , Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіною М.А. видано наказ №17/12.18-01 від 18.12.2017 року про створення Постійно діючої комісії з метою перевірки та фіксації знаходження на робочому місці працівників ПАТ "Златобанк" з 18 грудня 2017 року (а.с.235 т.1).

02.04.2018 р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіною М. А. видано наказ №01 про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника начальника юридичного управління 02.04.2018 у зв'язку з прогулом без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України. Бухгалтерії наказано провести остаточний розрахунок з ОСОБА_2, враховуючи, що її останнім робочим днем є 12 грудня 2017 року. Компенсацію за невикористану відпустку виплатити за період з 13.11.2017 року по день звільнення (а.с.228 т.1).

З огляду на викладене, доводи представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіної М. А. в тій частині, що станом на 12 грудня 2017 року вказана особа не виконувала повноваження керівника ПАТ "Златобанк", а тому у неї були відсутні правові підстави видавати наказ про звільнення позивача та проведення з нею відповідних розрахунків є необґрунтованими.

Рішення суду першої інстанції про визнання незаконним наказу про звільнення ОСОБА_2 з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, та скасування відповідного запису у її трудовій книжці відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом було встановлено відсутність передбачених трудовим законодавством підстав для звільнення працівника за п. 4 ч.1 ст.40 КЗпП України, оскільки неявка позивача на роботу пов'язана з поважними причинами.

За відсутності прогулу в діях працівника та наявності заяви про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання розірваним трудового договору, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Златобанк" з 12 грудня 2017 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України та зобов'язання внесення відповідних змін до трудової книжки позивача.

При цьому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що працівник має право на отримання вихідної допомоги у відповідності до ст.44 КЗпП України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині помилкового зазначення, що від імені та в інтересах ПАТ "Златобанк" виступає Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який і повинен внести відповідний запис до трудової книжки.

Відповідно до ч.2 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державну реєстру запису про її припинення.

ПАТ "Златобанк" на час розгляду справи не втратив свого статусу юридичної особи.

Заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються інтересів банку, а тому обов'язок по внесенню відповідних дій повинна нести саме вказана особа.

Від імені банку в правовідносинах, що виникли, діє уповноважена особа Фонду, виконуючи функції керівника банку.

З огляду на те, що на час розгляду справи ПАТ "Златобанк" є самостійною юридичною особою, а його керівником є уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіна М. А., ухвалене по справі рішення в частині визнання розірваним трудового договору, зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змінити та внести запис у трудову книжку підлягає зміні шляхом визнати трудового договору, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Златобанк", розірваним з 12 грудня 2017 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України та зобов'язання саме ПАТ "Златобанк" внести до трудової книжки позивача запис про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ПАТ "Златобанк" на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів не може повністю погодитись з висновками суду першої інстанції у вказаній частині, з огляду на таке.

За змістом ст. 47 КЗпП України власник або уповноваженим ний орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з 12.12.2017 р. по 10.04.2018 р. Однак колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з можливістю захисту порушеного права позивача шляхом стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки в сумі 94 863,96 грн. з ПАТ "Златобанк", який перебуває в процедурі ліквідації, з огляду на наступне.

У ст. 4 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Пунктом 8 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечать цьому Закону.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку.

Відповідно до положень п. 3 ч. 5 ст. 36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку.

Вказане положення не підлягає застосуванню до вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки - грошової суми, яка не є заробітною платою за виконану роботу, а є мірою відповідальності роботодавця за затримку видачі трудової книжки. Аналогічно ці ж положення не застосовуються до вимог про відшкодування моральної шкоди, що регулюються главою 82 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України.

Таким чином, з моменту запровадження процедури ліквідації у ПАТ "Златобанк" будь-які питання, що виникають із порушення прав позивача, як колишнього працівника банка, мають бути вирішені шляхом звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або уповноваженої особи Фонду.

Перебування банку у процедурі ліквідації унеможливлює стягнення коштів на користь кредиторів банку у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З урахуванням наведених обставин оскаржуване судове рішення у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про неправомірне задоволення позову про стягнення на користь позивача вихідної допомоги з огляду на підстави її звільнення відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України є необґрунтованими.

Судом встановлено незаконність звільнення позивача на підставі п. 4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

З огляду на припинення трудового договору з підстав ч.3 ст.38 КЗпП України, у відповідності до положень ст. 44 КЗпП України позивач має право на отримання вихідної допомоги у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку.

Вихідна допомога відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" входить до структури заробітної плати.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом. До цих витрат, зокрема, належать і витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку.

Таким чином, виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банку здійснюється протягом всього періоду ліквідації банку, але в порядку черговості та в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом.

З огляду на викладене, ухвалене по справі судове рішення в частині стягнення вихідної допомоги підлягає зміні шляхом доповнення, що вказане стягнення повинно відбуватися в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Подані апеляційні скарги не містять доводів щодо незаконності судового рішення в частині розгляду позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, а тому судове рішення у вказаній частині не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що при зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 704, 80 грн., з ПАТ "Златобанк" в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 852, 23 грн.

Враховуючи розмір задоволених вимог апеляційних скарг, з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Златобанк" та на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3 537, 39 грн. кожному.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Славкіної Марини Анатоліївни задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року в частині визнання розірваним трудового договору, зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змінити та внести запис у трудову книжку, стягнення вихідної допомоги змінити.

Визнати трудовий договір, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "Златобанк", розірваним з 12 грудня 2017 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Златобанк" внести до трудової книжки ОСОБА_2 запис про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на користь ОСОБА_2 вихідну допомогу у розмірі 73 783, 08 грн. в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, моральної шкоди та в частині розподілу судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в дохід держави судовий збір в сумі 2 852, 23 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Златобанк" витрати по сплаті судового збору в сумі 3 537, 39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витрати по сплаті судового збору в сумі 3 537, 39 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк