№ провадження 2/495/652/2019
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
21 березня 2019 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря - Бучка І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності,
Позивач ОСОБА_1 , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності, у відповідності до ст. ст. 47, 227 ЦК України, в редакції 1963 року просить суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 505/Б від 21.08.1996 року, який укладений між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Білгород-Дністровському Одеської області та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод, відповідно до якого вона купувала у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартиру, загальною площею 37, 8 кв.м., одна кімната житловою площею 18,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: 1- коридору; житлової кімнати - 2; шафи - 3; кухні - 4; санвузла - 5; балконів - 6,7 - дійсним; визнати за нею право власності на квартиру, загальною площею 37, 8 кв.м., одна кімната житловою площею 18,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: 1- коридору; житлової кімнати - 2; шафи - 3; кухні - 4; санвузла - 5; балконів - 6,7.
Так свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.1996 року між нею та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 505/Б у вигляді квартири, загальною площею 37, 8 кв.м., одна кімната житловою площею 18,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: 1- коридору; житлової кімнати - 2; шафи - 3; кухні - 4; санвузла - 5; балконів - 6,7.
Даний договір купівлі-продажу був укладений на Одеській товарній біржі та в порушення ст. cт. 219, 220 ЦК України не був посвідчений нотаріально.
В подальшому, вона звернулась до Білгород - Дністровського МБТІ з метою реєстрації вказаного договору, у зв`язку з цим його було зареєстровано під № 174, за реєстром № 5072 від 17 вересня 1996 року.
До теперішнього часу позивач вважала себе в законному порядку власником квартири.
Сторонами договору були виконані усі істотні умови договору, що у сенсі розуміння ст. 220 ЦК України є підставою для визнання його дійсним.
Оскільки договір купівлі - продажу укладений на біржі є недійсним, вона і звернулась до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача - адвокат Биковський В. Д . надав заяву з проханням позовні вимоги задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.1 п. 2 ст. 131 ЦПК України про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причину неявки суду не сповістили.
Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Зі згоди позивача, про що свідчить заява представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що дійсно 21.08.1996 року між позивачем та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 505/Б у вигляді квартири, загальною площею 37, 8 кв.м., одна кімната житловою площею 18,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: 1- коридору; житлової кімнати - 2; шафи - 3; кухні - 4; санвузла - 5; балконів - 6,7.
Даний договір купівлі-продажу був укладений на Одеській товарній біржі та в порушення ст. cт. 219, 220 ЦК України не був посвідчений нотаріально. /л.с. 9/
В подальшому, позивач звернулась до Білгород - Дністровського МБТІ з метою реєстрації вказаного договору, у зв`язку з цим його було зареєстровано під № 174, за реєстром № 5072 від 17 вересня 1996 року. /л.с.7/
Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передала обумовлену договором купівлі-продажу грошову суму, а протилежні сторони правочину звільнили спільне нерухоме майно.
Згідно з ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Оскільки вказані правовідносини виникли під час дії ЦК України в редакції 1963 року, суд вважає за необхідне застосувати до вказаних правовідносин саме ЦК України, 1963 року.
Відповідно до ст. 224 ЦК України, 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.
Відповідно до ст. 225 ЦК України, 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" , суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України, 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.
Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Правовідносини між сторонами регулюються ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року. Оскільки кожна із сторін виконала усі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.1996 року, то суд з наведених підстав вважає за можливе визнати його дійсним та визнати за позивачем право власності на спірну квартиру.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а саме те, що згода щодо усіх істотних умов договору, укладеного на Одеській товарній біржі сторонами була досягнута в момент укладання вказаного правочину, що є підставою для визнання договору купівлі-продажу № 505/Б від 21.08.1996 року дійсним, відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору в добровільному порядку, іншого способу захистити права позивача, окрім як в судому порядку не вбачається можливим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК України, в редакції 1963 року, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280 -281, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 505/Б від 21.08.1996 року, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Білгород-Дністровському Одеської області та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод, відповідно до якого ОСОБА_1 купувала у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартиру, загальною площею 37, 8 кв.м., одна кімната житловою площею 18,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: 1- коридору; житлової кімнати - 2; шафи - 3; кухні - 4; санвузла - 5; балконів - 6,7 - дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, загальною площею 37, 8 кв.м., одна кімната житловою площею 18,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: 1- коридору; житлової кімнати - 2; шафи - 3; кухні - 4; санвузла - 5; балконів - 6,7.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 .