Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/3011/18 за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором., обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до Договору № б/н від 22.11.2013 року, укладеного між сторонами, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 14.03.2018 року утворилася заборгованість в сумі 33 883, 13 грн., яка складається з 1720 грн. заборгованості за кредитом; 29973,46 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 100 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів: 500 гривень штрафу (фіксованої частини), 1589,67 грн. - штрафу (процентної складової), які він просив стягнути на користь позивача, а також судовий збір в сумі 1762 грн.

В судове засідання сторони не зявилися, ухвалою від 03.12.2018 року було відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, справу просив розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не з*явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом поміщення судової повістки на офіційному веб-сайті судової влади України. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не звернувся. У відповідності з вимогами ст. 279 ч. 5 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у матеріалах справи документами.

Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи у спрощеному провадженні, належним чином повідомлений відповідач не з*явився в судове засідання та не повідомив про причин своєї неявки, відзиву на позов не подав, тому суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов відповідних висновків про необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом установлено, що 22.11.2013 року між сторонами у справі укладено Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору, позичальник зобов'язався повернути кредит частинами у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом (а.с. 6-32).

Кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання відповідної платіжної картки, видачі позивачем відповідачеві такої картки, та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов'язання для сторін по справі.

Позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

У порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, прострочив повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого станом на 14.03.2018 року утворилася заборгованість в розмірі 33 883, 13 грн., яка складається з 1720 грн. заборгованості за кредитом; 29973,46 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 100 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів: 500 гривень штрафу (фіксованої частини), 1589,67 грн. - штрафу (процентної складової). (а.с.5).

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Стаття 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу

Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, відповідач як позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції.

Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп..

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.526,610,611,625,1052,1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 279, 280-284,353,354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк «ПРИВАТБАНК» на розрахунковий рахунок 3111 МФО 305299 суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.11.2013 року в розмірі 33 883 ( тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят три) грн. 13 грн., яка складається з 1720 грн. заборгованості за кредитом; 29973,46 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 100 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів: 500 гривень штрафу (фіксованої частини), 1589,67 грн. - штрафу (процентної складової).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 1762 грн 00 коп.

Позивач - Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_1 банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, 1 Д, поштовий індекс 01001; код ЄРДПОУ 14360570.

Відповідач ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 18.04.2012 року Волноваським РВ ГУМВС України в Донецькій області, мешкає по вул.Патона, 6/2 у м.Волновасі Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук