Справа № 750/3081/19
Провадження № 2/750/1105/19
У Х В А Л А

22 березня 2019 року м. Чернігів

суддя Деснянського районного суду м. Чернігова, Литвиненко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позов пред'явлений до ОСОБА_3, останньою відомою адресою якого, позивачем зазначено - вул. Толстого, 140/77, м. Чернігів, що територіально відноситься до Новозаводського районну м. Чернігова.

В оригіналі свідоцтва про шлюб, доданий до позовної заяви міститься запис про те, що відповідач у справі ОСОБА_3 є громадянином Азербайджанської республіки.

У поданій позовній заяві позивачем зазначено, що неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Оскільки неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають, а позивачем не надано суду жодних підтверджень про наявність домовленості між подружжям щодо розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, позивачу необхідно обґрунтувати підстави звернення з даним позовом саме до Деснянського районного суду м. Чернігова.

Крім того відповідно до статті 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до пункту 2.3. «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року N 1092/5/54 доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

З метою своєчасного та правильного розгляду справи необхідно компетентному суду Азербайджанської республіки надіслати судове доручення про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_3, відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної 22.01.1993 року

Так як позивачами подано позовну заяву з додатками лише на українській мові, що унеможливлює виконання судового доручення на території Азербайджанської республіки позивачу необхідно надати належним чином перекладену на російську мову позовну заяву з усіма додатками.

Одночасно суд вважає за можливе роз'яснити позивачу, що відповідно до ст. 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Вказані недоліки є підставою для залишення позову без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и л а:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 5-дений строк з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки - виправлену позовну заяву у кількості примірників відповідно до кількості сторін у справі в якій обґрунтувати підстави звернення з даним позовом саме до Деснянського районного суду м. Чернігова з посиланням на відповідні норми закону, вказати адресу відповідача на території Азербайджанської республіки, надати належним чином перекладену на російську мову позовну заяву з усіма додатками.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала не оскаржується.

Суддя І.В. Литвиненко