Дата документу 06.12.2019
Справа № 501/1606/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2

предмет та підстави позову: про стягнення боргу за договором позики

учасники справи:

представник позивача - Бугай Д.В.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, згідно якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь:

- 7 463 888 (сім мільйонів чотириста шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 75 копійок - основного боргу;

- 169 317,81 грн. - процентів за користування позикою, які визначаються на рівні облікової ставки Національного банку України;

- 38262,10 гривень - три проценти річних;

- 142 485,64 інфляційний втрат за порушення зобовязання.

2. Позов мотивований тим, що 28.01.2019 позивачка (надалі - позивач) дала в борг ОСОБА_2 (далі - відповідач), грошові кошти в сумі 7463888 (сім мільйонів чотириста шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 75 коп., про що відповідач написав власноручну розписку наступного змісту:

«Я, ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській обл., який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 восьмого січня дві тисячі дев`ятнадцятого року отримав безпосередньо від громадянки ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Київським РВХМУ УМВС України в Харківській області 07.08.1997р., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , грошову суму 7463888,75 грн. (сім мільйонів чотириста шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят вісім гривень, 75 копійок). Вищевказану грошову суму в розмірі 7463888,75 грн. я зобов`язуюсь повернути ОСОБА_1 до 15.03.2019 р. (п`ятнадцятого березня дві тисячі дев`ятнадцятого року)» (далі по тексту - Договір позики).

Позивачка стверджує, що відповідач не виконав зобов`язання, визначеного у Договорі позики, та не повернув до 15.03.2019 позивачеві грошові кошти в сумі 7463888,75 грн., що окрім іншого, доказується наявністю у позивача оригіналу розписки (боргового документу).

На підставі викладеного позивачка звернулась до суду з відповідним позовом.

3. Відповідач відзиву на позов не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі з підстав, викладених в позові, проти заочного розгляду справи не заперечив.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 11 липня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.45-46).

6. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17 вересня 2019 року вирішено провести судове засідання в режимі відео конференції (а.с.59-60).

7. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27 листопада 2019 року вирішено провести судове засідання в заочному порядку (а.с.85).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Судом встановлено, що 28.01.2019 позивачка дала в борг ОСОБА_2 , грошові кошти в сумі 7463888 (сім мільйонів чотириста шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 75 коп., про що відповідач написав власноручну розписку наступного змісту:

«Я, ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській обл., який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що двадцять восьмого січня дві тисячі дев`ятнадцятого року отримав безпосередньо від громадянки ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Київським РВХМУ УМВС України в Харківській області 07.08.1997р., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , грошову суму 7463888,75 грн. (сім мільйонів чотириста шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят вісім гривень, 75 копійок). Вищевказану грошову суму в розмірі 7463888,75 грн. я зобов`язуюсь повернути ОСОБА_1 до 15.03.2019 року (п`ятнадцятого березня дві тисячі дев`ятнадцятого року)», що підтверджується копією розписки, оригінал якої досліджено в судовому засіданні (а.с.8).

V. Оцінка Суду.

9. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

10. Виходячи із частини другої статті 1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

11. Укладений договір позики грошових коштів від 28.01.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст.207, 1047 ЦК України, підписану сторонами власноручно та встановлено строк повернення позики - до 15.03.2019 року.

Таким чином, між сторонами виникли відносини позики, як один із видів зобов`язальних відносин.

12. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

13. Суд доходить до висновку, що сторони в договорі позики грошей встановили строк повернення позики та домовились про відповідальність боржника, у разі невиконання (несвоєчасного) виконання боргових зобов`язань.

14. В свою чергу, згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

15. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

16. На підставі статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

17. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

18. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

19. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики грошей, відповідачем не було повернуто борг, в строк вказаний договорі (до 15.03.2019 року), що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій за договором позики є обґрунтованими.

20. Як визначено нормами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

21. Відповідно до мотивувальної частини Постанови Верховного Суду від 05.03.3019 у справі №61-21851ск18 «Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, на підставі частини першої статті 1048 ЦК України необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі, якщо період нарахування процентів від суми позики - є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг, оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалася.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).»

22. Отже, враховуючи наведене вище, тобто факт відсутності у розписці умов про одержання позивачем від позичальника процентів від суми позики та їх розміру, позивачеві належить сплатити проценти на рівні облікової ставки Національного банку України за період дії Договору позики, тобто за час, коли відповідач правомірно міг не сплачувати кредитору борг, а саме з 28.01.2019 по 14.03.2019, що складає 169 317,81 гривень.

23. Відповідний розрахунок здійснено за формулою: сума процентів = (Сума боргу ? Ставку НБУ (%) / 100% / 365 днів) ? Кількість днів дії Договору позики.

24. Отже, кількість днів правомірного користування позикою складає - 46; облікова ставка НБУ, яка діяла в період з 28.01.2019 по 14.03.2019 - 18% річних, таким чином: (7463888,75 грн. ? 18/100/365) ? 46=169 317,81 гривень.

25. У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

26. Щодо нарахування трьох процентів річних, суд керувався наступним.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Як зазначено у Договорі позики (розписці), позичена сума коштів має бути повернена до 15.03.2019. Отже, зі спливом дати 14.03.2019 - зобов`язання по належному поверненню позики вважається простроченим.

Отже, розрахунок 3% річних здійснено за формулою: сума трьох процентів річних = С ? 3 ? Д : 365 (днів у році): 100, - де С - сума заборгованості; Д - кількість днів прострочення.

Отже, 7 463 888,75 грн. ?3?(64, тобто кількість днів прострочення, починаючи з 15.03.2019 по 17.05.2019 - день подачі позову) : 365 :100 = 39262,10 гривень.

Таким чином з відповідача належить до стягнення 39 262,10 гривень - трьох процентів річних.

27. Щодо нарахування інфляційних втрат, суд керувався наступним.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17 та Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №61-21851ск18.

Отже, враховуючи той факт, що відповідач отримав позику у гривні та прострочив виконання відповідного зобов`язання, в силу ч.2 ст.625 ЦК України йому належить сплати борг з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" «Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.»

При цьому згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного суду України від 03.04.1997 року, індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Сума інфляційних визначається шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Якщо грошове зобов`язання набуло статусу простроченого з 1-го по 15-й день відповідного місяця, то воно індексується з урахуванням цього місяця, а якщо з 16-го по 31-й день місяця, то розрахунок розпочинається з наступного місяця. Аналогічно, якщо заборгованість погашається з 1-го по 15-й день відповідного місяця, то інфляційні втрати розраховуються без урахування цього місяця, а якщо з 16-го по 31-й день місяця - то з урахуванням цього місяця.

Сума заборгованості, на яку нараховуються інфляційні втрати - 7463888,75 грн.

Період за який нараховуються інфляційні втрати: з 15.03.2019 по 17.05.2019.

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за наступною формулою:

Інфляційні нарахування = (сума боргу) х (індекс інфляції) / 100% -(сума боргу), де:(сума боргу) - сума простроченого боргу;(індекс інфляції) - добуток щомісячних індексів за відповідний період.

З врахуванням зазначеного та рекомендацій Верховного суду України № 62-97 від 03.04.1997 року стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується за період з березня 2019 року по травень 2019 року.

Індекс інфляції, відповідно до даних Державної служби статистики, надрукованих у газеті «Урядовий кур`єр», складав у березні 2019 року - 100.9 %, у квітні 2019 року - 101.0%, у травні 2019 року - індекс інфляції на дату подання позовної заяви не опублікований.

Отже, індекс інфляції за період з березня 2019 року по травень 2019 року становить:(100,9/100) * (101,0/100) = 101,91% тому сума інфляційних втрат за вказаний період становить: 7463888,75 грн. х (101,91% / 100%) - 7463888,75 грн. = 142485,64 грн.

28. Таким чином, загальна сума, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, тобто є предметом позову (матеріально-правовою вимогою), складає 7 814 954,29 грн., що включає в себе:

- суму основного боргу - 7 463 888,75 грн.;

- проценти (облікова ставка НБУ; нараховані згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України): 169317,81 грн.;

- трьох процентів річних (ч.2 ст.625 ЦК України) - 39262,10 грн.;

- компенсації інфляційних втрат (індекс інфляції, ч.2 ст.625 ЦК України) - 142485,64 грн.

29. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

30. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

31. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

32. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Також суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власної правової позиції, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо відсутності підстав для врахування доводів позивача щодо суті позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

33. Згідно чч.1, 2, 3 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

34. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

35. Зокрема, згідно квитанції №55 від 20.05.2019 року (а.с.1) позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду сплачено 9606,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного - процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 7 463 888, 75 грн. - основного боргу; 169 317,81 грн. - процентів за користування позикою, які визначаються на рівні облікової ставки Національного банку України; 41102,51 грн. - три проценти річних; 142 485,64 грн. - інфляційних втрат, а всього 7 816 794,70 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 9606,00 грн.

4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

9. Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко