Постанова

Іменем України

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 466/1786/15-ц

провадження № 61-23544св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Рибчак Анастасія Михайлівна, ОСОБА_6,

третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу АмбросійчукЛілія Володимирівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2015 року у складі судді Білінської Г. Б. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів.

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся із позовом до державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Рибчак А. М. (далі - державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ), ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. В., про визнання недійсним та скасування акта про передачу майна та свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження йому була надіслана державним виконавцем лише 06 березня 2014 року, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції і то не за адресою його перебування. У зв'язку з невчасним отриманням копії постанови про відкриття виконавчого провадження він був позбавлений можливості виконати добровільно виконавчий документ у встановлений строк. Згідно з актом опису та арешту майна від 28 травня 2014 року державним виконавцем описано, арештовано та реалізовано 1/3 частини квартири, що належить боржнику, а не 1/4 частини, що була визначена ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2014 року у справі за поданням державного виконавця. Вважає, що державним виконавцем допущені порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо передачі стягувачу ОСОБА_6 у рахунок погашення боргу нереалізоване на електронних торгах майно боржника, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що є підставою для визнання недійсним та скасування акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 19 листопада 2014 року та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 20 листопада 2014 року приватним нотаріусом Амбросійчук Л. В. Крім того, він не погоджується з оцінкою майна, що передане стягувачу ОСОБА_6, яка є дуже заниженою в порівнянні з ринковою ціною на такий вид майна.

Посилаючись на викладене позивач, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати недійсними та скасувати акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 19 листопада 2014 року державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ Рибчак А. М.; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 20 листопада 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. В., зареєстроване в реєстрі за № 1985; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 17354234 від 20 листопада 2014 року приватного нотаріуса Львівського міського округу Амбросійчук Л. В.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2015року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ Рибчак А. М. при проведенні опису й арешту майна боржника та при передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу, вимоги чинного законодавства були додержані.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що приватним нотаріусом Амбросійчук Л. В свідоцтво про придбання майна видане з дотриманням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про виконавче провадження», Правил ведення нотаріального діловодства та ЦК України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про скасування свідоцтва, оскільки видача свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів є в переліку вчинюваних нотаріальних дій нотаріусами України, підстав для відмови у вчиненні такої нотаріальної дії нотаріус не мав, державним виконавцем надано усі необхідні документи для вчинення такої нотаріальної дії. Крім того, при проведенні опису й арешту майна боржника ОСОБА_4 та при передачі майна стягувачу ОСОБА_6 у рахунок погашення боргу, вимоги чинного законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем були дотримані.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги.

У січні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження надіслала 06 березня 2014 року, тобто через місяць після її винесення. Крім того, у період із 29 серпня 2012 року до 18 серпня 2014 року він перебував у слідчому ізоляторі, про що достовірно було відомо стягувачу. Суди не звернули уваги на те, що державний виконавець реалізував 1/3 частини квартири, тоді як за рішенням суду його частка у майні складає 1/4.

Рух справи у суді касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2017 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подання заперечення на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ указану справу передано до Верховного Суду.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Позиція Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають вимогам статей ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2013 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 479 400, 00 грн.

31 січня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова виданий виконавчий лист № 2/466/2261/13 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 479 400,00 грн.

06 лютого 2014 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Львівського міського управління юстиції РибчакА. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41893878 із виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова № 2/466/2261/13, виданого 31 січня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 479 400,00 грн.

28 травня 2014 року під час проведення виконавчих дій державним виконавцем Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ Рибчак А. М. у присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складений акт опису та арешту майна, що належить боржнику ОСОБА_4, а саме: описано 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_4 на праві власності: 1/4 частини квартири згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 19 липня 1996 року, виданого Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів та 1/12 частини квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-1701 від 23 грудня 2003 року, виданого третьою Львівською державною нотаріальною конторою. Вказаним актом опису та арешту майна на описане майно - 1/3 частини квартири накладений арешт, встановлено заборону на його відчуження та 1/3 частини квартири передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6

У подальшому, описане майно - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, початкова вартість якого згідно зі звітом про оцінку майна, складеного ФОП ОСОБА_10 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України від 28 вересня 2012 року № 13851/12) становила 180 085,00 грн, передано на реалізацію шляхом проведення електронних торгів.

13 листопада 2014 року ДП «Інформаційний центр» повідомило Шевченківський ВДВС Львівського МУЮ, що електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, переданого на реалізацію згідно з договором від 24 січня 2014 року № 1414020 про надання послуг із організації і проведення торгів із реалізації арештованого нерухомого майна, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників.

Згідно з поданої заяви від 14 листопада 2014 року стягувач ОСОБА_6 виявила бажання у рахунок виконання рішення суду залишити за собою нереалізоване на електронних торгах майно боржника - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

19 листопада 2014 року ОСОБА_6 у рахунок погашення боргу передано нереалізоване на електронних торгах майно боржника, а саме 1/3 частини квартири, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_4 за ціною, за якою воно було передано на реалізацію - 180 085,00 грн без ПДВ, про що державним виконавцем Рибчак А. М. складений акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 19 листопада 2014 року.

20 листопада 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу АмбросійчукЛ. В., за реєстраційним № 1985 видане свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та проведено державну реєстрацію права власності як спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), у редакції від 02 лютого 2014 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною п'ятою статті 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до положень статті 62 Закону у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Установивши, що матеріали виконавчого провадження надсилалися державним виконавцем на адресу реєстрації позивача: АДРЕСА_3, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки та обставина, що стягувачу ОСОБА_6 було відомо, що ОСОБА_4 перебуває у слідчому ізоляторі, не свідчить про наявність підстав вважати незаконними дії державного виконавця.

При цьому безпідставними є твердження заявника про те, що державний виконавець реалізував 1/3 частини із визначеної судовим рішенням 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, оскільки 1/3 частини є меншою від 1/4, тобто державний виконавець не порушив право власності позивача чи інших співвласників квартири.

Узагальнюючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову, оскільки при проведенні опису й арешту майна боржника ОСОБА_4 та при передачі майна стягувачу ОСОБА_6 в рахунок погашення боргу, вимоги чинного законодавства, державним виконавцем були дотримані, свідоцтво про придбання майна приватним нотаріусом Амбросійчук Л. В. видане з дотриманням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої й апеляційної інстанцій забезпечили повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржувані рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

В.О. Кузнєцов

С.О. Погрібний