Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 362/123/15-ц

провадження № 61-33876св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Васильківський міжрайонний прокурор Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області, державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України»,

відповідачі: Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року в складі судді Медведєва К. В. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2017 року в складі колегії суддів: Мельника Я. С., Мережко М. В., Лівінського С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року Васильківський міжрайонний прокурор Київської області звернувся до суду з позовом до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивував тим, що 20 травня 2002 року ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 001432-270, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 102. Рішенням Глевахівської селищної ради № 98-05-V від 11 вересня 2006 року передано ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , а в подальшому ним отримано державний акт серії ЯД № 702248 від 08 лютого 2007 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1020 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 16 травня 2007 року вказану земельну ділянку ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 , який 15 лютого 2011 року відчужив її ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 1/2 частині кожному. У подальшому, з однієї ділянки сформовано дві земельні ділянки із кадастровими номерами :01:010:1111 та :01:010:1106 площею 0,0510 га та 0,0510 га відповідно.

Посилаючись на те, що прийняття рішення Глевахівської селищної ради про передачу у власність земельної ділянки, отримання громадянами державних актів на право власності на земельні ділянки, а також подальше відчуження такої ділянки проведено незаконно, оскільки порушило майнові права ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» та було здійснено всупереч вимогам закону просив:

- визнати незаконним і скасувати рішення Глевахівської селищної ради № 98-05-Vвід 11 вересня 2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 702248, виданий на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0.1020 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 819222, виданий на ім`я ОСОБА_4 з відміткою про перехід права власності на дану земельну ділянку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 942813, виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0510 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 611332, виданий на ім`я ОСОБА_2 , та скасувати його державну реєстрацію;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ГУ Держземагентства у Київській області та державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України» (далі - ДП «ДСВ ІФРГ НАН України») земельну ділянку площею 0,0510 га;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» земельну ділянку площею 0,0510 га;

- визнати відсутнім право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ці земельні ділянки.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2017 року, позов задоволено частково, визнано незаконним і скасовано рішення Глевахівської селищної ради № 98-05-V від 11 вересня 2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 702248, виданий на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1020 га, та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 819222, виданий на ім`я ОСОБА_4 з відміткою про перехід права власності на дану земельну ділянку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1020 та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 942813, виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0510 га та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 611332, виданий на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0510 га та скасовано його державну реєстрацію.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» земельні ділянки площами 0,0510 га та 0,0510 га кожна, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, частково задовольняючи позов, виходив із того, що рішення селищної ради про передачу у власність громадянам земельної ділянки, що була у користуванні державного підприємства, було постановлено всупереч вимогам закону та без погодження землекористувача, через що підлягає визнанню недійсним, як і державні акти, які видані громадянам на підставі цього ж рішення, із витребуванням спірних ділянок на користь державного підприємства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувані матеріали справи із суду першої інстанції.

На виконання підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року 01 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суди, ухвалюючи рішення, неправильно застосували норми матеріального права (статтю 388 ЦК України), порушили норми процесуального права (не врахували, що строк позовної давності сплив 11 вересня 2009 року, про застосування якого було заявлено відповідачем), надали невірну оцінку фактичним обставинам справи.

Оскаржувані судові рішення, в частині, що стосується відповідача ОСОБА_2 (визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 611332; витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0510 га), ним не оскаржуються, а тому відповідно до встановлених статтею 400 ЦПК України меж касаційного розгляду касаційним судом не переглядаються.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 20 травня 2002 року ДП "ДСВ ІФРГ НАН України" видано державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-КВ № 001432-270, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 102.

Рішенням Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області № 98-05-V від 11 вересня 2006 року передано ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного рішення селищної ради, ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯД № 702248 від 08 лютого 2007 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1020 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:010:0413.

16 травня 2007 року ОСОБА_3 за договором купівлі - продажу відчужив вказану земельну ділянку ОСОБА_4 .

Управлінням Держкомзему у Васильківському районі за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1020 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:010:0413 та видано державний акт серії ЯЕ № 819222.

15 лютого 2011 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_4 продав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спірну земельну ділянку в спільну часткову власність по 1/2 частині кожному. Приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області та Управлінням Держкомзему у Васильківському районі на державному акті на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯЕ № 819222 проставлено відмітку про перехід права спільної часткової власності на вказану земельну ділянку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частини ділянки кожному.

У подальшому, на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки та заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 реєстрові за №№ 1295, 1296 про поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0413 сформовано дві земельні ділянки із кадастровими номерами :01:010:1111 та :01:010:1106 площею 0,0510 га та 0,0510 га відповідно.

Управлінням Держкомзему у Васильківському районі за наслідками поділу земельної ділянки видані державні акти:

- серії ЯМ № 942813 від 24 вересня 2012 року на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0510 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:010:1111, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

- серії ЯМ № 611332 від 04 жовтня 2012 на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0510 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:010:1106, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Згідно листа Управляння Держземагентства у Васильківському районі від 05 січня 2015 року № 10-1009-0.2-2/г-15 останнім повідомлено Васильківську міжрайонну прокуратуру про те, що земельні ділянки із кадастровими номерами, які зазначені в додатку до цього листа, мають перетин із земельними ділянками ДП "ДСВ ІФРГ НАН України", згідно обмінних файлів. Серед вказаних земельних ділянок є земельні ділянки із кадастровими номерами :01:010:1111 та :01:010:1106.

Листом Головного Управління Держземагенства у Київській області на адресу Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області надано графічне зображення (викопіювання) із зазначенням місць взаємного розташування земельної ділянки ДП "ДСВ ІФРГ НАН України" та земельної ділянки, наданої ОСОБА_3 , а в наступному розділеної на дві земельних ділянки, з яких випливає, що земельні ділянки із кадастровими номерами :01:010:1111 та :01:010:1106 мають перетин із земельною ділянкою наданої ДП "ДСВ ІФРГ НАН України".

Відповідно до статей 33, 119 ЦПК України 2004 року (в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій) на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Тлумачення статті 33 ЦПК України 2004 року свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 3 частини другої статті 119 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України у вказаній редакції). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій).

Васильківський міжрайонний прокурор Київської області у своїх позовних вимогах просив, у тому числі, визнати незаконним і скасувати рішення Глевахівської селищної ради № 98-05-V від 11 вересня 2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки,визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_3 , скасувати його державну реєстрацію. При цьому прокурор вимоги до ОСОБА_3 як належного відповідача у справі не заявив.

Судами першої та апеляційної інстанцій було вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_3 щодо спірної земельної ділянки, однак він не був залучений до участі у справі як відповідач в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України 2004 року.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимог, що стосуються ОСОБА_3 , а також ОСОБА_1 , які є похідними від вимог про визнання недійсним первісного рішення про надання спірної земельної ділянки ОСОБА_3 , належить відмовити з тих підстав, що позов пред'явлений не до всіх належних відповідачів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).

Зважаючи на те, що допущені судами попередніх інстанцій вищенаведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального призвели до неправильного вирішення справи, оскаржувані судові рішення в частині позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення щодо передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, а також інших позовних вимог, які є похідними від вказаної вимоги і стосуються спірної земельної ділянки, а саме: про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_3 ; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_4 , та скасування його державної реєстрації; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_1 , та скасування його державної реєстрації; витребування земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2017 року в частині задоволення вимог про визнання незаконним і скасування рішення Глевахівської селищної ради № 98-05-V від 11 вересня 2006 року щодо передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 702248, виданого на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1020 га, та скасування його державної реєстрації; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 819222, виданого на ім`я ОСОБА_4 з відміткою про перехід права власності на дану земельну ділянку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1020 та скасування його державної реєстрації; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 942813, виданого на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0510 га та скасування його державної реєстрації; витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» земельної ділянки, площею 0,0510 га, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні вимог Заступника прокурора Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі управління Держгеокадастру у Київській області, Державного підприємства "Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України" до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення Глевахівської селищної ради № 98-05-V від 11 вересня 2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 702248, виданого на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1020 га, та скасування його державної реєстрації; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 819222, виданого на ім`я ОСОБА_4 з відміткою про перехід права власності на дану земельну ділянку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1020 та скасування його державної реєстрації; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 942813, виданого на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0510 га та скасування його державної реєстрації; витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» земельної ділянки, площею 0,0510 га, відмовити.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2017 року в скасованій частині втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук