Номер провадження: 22-ц/813/5874/19
Головуючий у першій інстанції Поліщук І.А.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки зі спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнень (Том І: а.с. 2-4, 118-121) просила суд:

- виділити в натурі належні ОСОБА_1 3/4 частки, що відповідають 70/100 частинам домоволодіння АДРЕСА_1 ;

- виділити та визнати право власності за ОСОБА_1 : з житлового будинку літ. «А» на наступні житлові приміщення: 1-6 житлова, площею 27,0 кв.м,; з прибудови на наступні нежитлові приміщення літ «а» наступні приміщення: 1-1 б - коридор, площею 4,8 кв.м, 1-2 - кухня, площею 7,9 кв.м, «а 1» - веранда площею 4,7 кв.м,, загальною площею 44.4 кв.м (на 7 кв.м. менше ідеальної частки), відповідно до малюнку №1,2, що зазначено червоним кольором; визнати право власності на літню кухню літ. «Б», убиральню літ. «В», Навіс літ. «Г», сарай літ. «Д», літній душ літ. «Е», сарай літ. «З», навіс літ «И», частину огорожі №4, що знаходиться на земельній ділянці площею 366, 72 кв.м., відповідно до малюнку №3, що зазначено червоним кольором;

- виділити та визнати право власності за ОСОБА_2 : з Житлового будинку літ. «А» на наступні житлові приміщення: 1-4 житлова, площею 8,5кв.м, 1-5 - житлова, площею 8,4 кв.м,; з прибудови літ «а» на наступні нежитлові приміщення: 1-1 а-коридор, площею 2,9 кв.м; 1-3 - санвузол, площею 4,3 кв.м.,, загальною площею 24,1 кв`м (на 7 кв.м. більше ідеальної частки), відповідно до малюнку №1,2,/що зазначено зеленим кольором; визнати право власності на ворота №1, огорожа №3, частина огорожі №4, що знаходиться на земельній ділянці площею 122,24 кв.м., відповідно до малюнку №3, що зазначено зеленим кольором;

- зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести наступні роботи: обладнати дверний отвір в приміщенні № 1 -1 - коридор, що відображено рожевим кольором на малюнку №1 експертизи; встановити цегляну перегородку, товщиною 25 см, в приміщенні №1-1 - коридор, площею 8,4 кв.м., що виділить його на два приміщення, площею 2,9 кв.м. та 4,8 кв.м. відповідно, що відображено на малюнку №1; обладнати дверний отвір між приміщеннями №1 -4 - житлова та №1-5 житлова, що відображено блакитним кольором на малюнку №1 експертизи; закласти дверний отвір між приміщеннями №1-5 житлова та №1-6 житлова, що відображено синім кольором на малюнку №1 експертизи; закласти віконний отвір в приміщенні №1-7, що відображено жовтим кольором експертизи;

- зобов`язати ОСОБА_1 добудувати до частини житлового будинку літ. «А», яка відходить їй у власність, приміщення санвузла площею 3,8 кв.м., що відображено червоним кольором на малюнку №1 експертизи;

- зобов`язати ОСОБА_2 добудувати до частини житлового будинку літ. «А», що переходить йому у власність приміщення кухні площею 7,0 кв.м., що відображено зеленим кольором на малюнку №1 експертизи та приміщення тамбуру для входу глибиною 1,5 кв.м.., що відображено зеленим кольором на малюнку №1 експертизи. Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконати окремий розподіл інженерних комунікацій, тобто каналізації, водопостачання, опалення та електропостачання;

- визнати за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою площею 366, 72 кв.м., межі якої позначено відповідно до точок: від точки 1 по прямій лінії на відстані 20,33 м (до точки 2); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 15,57 м. (до точки 3); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 9,12 м.( до точки 4); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 12,12 м. (до точки 5); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,17м (до точки 6); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 6,80м. (до точки 7); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані0,34м (до точки 8);з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,80м. (до точки 9) з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,20 (до точки 10); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані0,07м (до точки 11); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,3 8м (до точки 12); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,36м (до точки 13);з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,68м (до точки 14); далі тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,0м (до точки 15);з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,58м (до точки 16); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,93м (до точки 17) з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані0,66м (до точки 18);з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,50м (до точки 19); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,75м до первісної точки відліку (до точки 1), які зазначені у графічному відображенні малюнок №3, зазначено червоним кольором, з організацією входу на земельну ділянку з боку АДРЕСА_2

- визнати право користування за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 122,24 кв.м., межі якої позначено відповідно до точок: від точки 5, по прямій лінії на відстані 3,17м (до точки 6); далі у тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 6,80м (до точки 7); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,34м (до точки 8); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,80м (до точки 9); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,20м (до точки 10); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані0,07м (до точки 11); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,38м (до точки 12); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,36м (до точки 13); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,68м (до точки 14); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,0м (до точки 15); з до дальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,58м (до точки 16);з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,93м (до точки 17);з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,66м (до точки 18); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,50м (до точки 19);з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 18,04м (до точки 20); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,94м до первісної точки відліку (до точки 5), які зазначені у графічному відображенні малюнок №3, зазначено зеленим кольором з організацією входу на земельну ділянку з боку АДРЕСА_1, через існуючі металеві ворота;

- встановити окремий порядок виконання судового рішення, зазначивши, що судове рішення є підставою для присвоєння новоутвореним об`єктам нової адреси та реєстрації права власності.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки зі спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про виділ частки зі спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою- задовольнити відповідно до висновку експерта.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

До суду апеляційної інстанції з`явився представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Представник Органу опіки та піклування Малиновської РА ОМР до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Том ІІ: а.с. 61).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 25 грудня 2006 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , в порядку спадкування за законом. Право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 , зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 11.07.2007 року, номер витягу 15199892, реєстраційний номер 15555579, номер запису 21160в книзі: 206-253.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 04 березня 2010 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 3/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право власності ОСОБА_1 зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 14.09.2010 року, номер витягу 27319109, реєстраційний номер 15555579, номер запису 21160 в книзі: 206-253.

На даний час домоволодіння АДРЕСА_1 у спільній частковій власності у співвласника ОСОБА_2 ј частка домоволодіння, у співвласника ОСОБА_1 - ѕ частки спірного будинку.

Згідно копії технічного паспорту, виконаного КП « ОБТІ та РОН» станом на 25.03.2010 року домоволодіння АДРЕСА_1 складається з наступних приміщень: житловий будинок літера «А» з прибудовами літ. «а» та «а1».; літня кухня літ. «Б», убиральня літ. «В», навіс літ. «Г», навіс літ. «И», альтанка літ. «Д», душова - убиральня літ. «Е», сарай літ. «З», сарай літ. «К» - самовільно збудований, вимощення І, огорожа № 1,3,4, підпірна стіна №2. До складу житлового будинку літера «А» входять наступні приміщення: 1-1 коридор, площею 8,4 кв.м., 1-2 - кухня площею 7,9 кв.м., 1-3 санвузол площею 4,3 кв.м., 1-4 житлова площею 8,5 кв.м., 1-5 житлова площею 8,4 кв.м., 1-6 житлова площею 27,0 кв.м., 1-7 коридор площею 4,7 кв.м.. Площа житлового будинку складає - 69,2 кв.м., у тому числі житлова - 43, 9 кв.м.

Сторонами не оспорюється, що у спірному будинку проживає ОСОБА_2 , з дружиною ОСОБА_7 та двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , право власності якої на домоволодіння успадковане після смерті батьків.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що стороною позивача ОСОБА_1 не доведено можливість поділу та виконання будівельних робіт, необхідних для поділу житлового будинку АДРЕСА_1 без втручання в несучі конструкції та (або) інженерні системи загального користування, а також без отримання документів, що дають право на їх виконання. При цьому, оскільки запропонований експертом варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою пов`язаний з розподілом об`єкту нерухомості, тому суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог про поділ, відмовляє також і у задоволенні вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише за згодою того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст.367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

За приписами п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до ст.ст. 363, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти до висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок».

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні ст. ст. 364, 367, 376 ЦК України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі №6-286цс15, Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що, «оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

При поділі жилого будинку суд зобовязаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Статтями 363, 367 ЦК України передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є обєктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників.

Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Аналізуючи зазначені норми матеріального та процесуального права, розяснення Пленуму Верховного Суду України, правові висновки Верховного Суду України, зясовуючи вказані обставини, що мають значення для правильного вирішення спору,та оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів кожний окремо й у їх сукупності, колегія суддів приймає їх до уваги та вважає, що виділ частки із майна, що є у спільній часткової власності, можливий, якщо при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа(житлова та підсобна), яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням позивачки, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 25.04.2017 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлені питанні про можливість виділити в окрему одиницю 3/4 частки які належать ОСОБА_1 . Якщо так, то які можливі варіанти виділу та які конструктивні рішення необхідно провести для виділу цієї частки в натурі? Вказати усі можливі варіанти виділу частки з урахуванням відступу від ідеальної частки та визначенням розміру компенсації, вказати можливі варіанти перепланування. Чи можливо виділити у користування ОСОБА_1 3/4 частки земельної ділянки, двору, огорожі, які відповідають 3/4 частки у домоволодінні та відокремити їх від іншої частки? Встановити порядок користування земельною ділянкою, які варіанти існують для відокремлення частки, яка належить ОСОБА_1 від частки, яка належить ОСОБА_2 .? (Том І: а.с. 85).

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 083/2017 від 18.07.2017 року, встановлено, що виходячи з архітектурно-планувального рішення приміщень житлового будинку літ. «А», з огляду на розташування надвірних будівель і споруд на земельній ділянці, визначити можливі варіанти розподілу житлового будинку та надвірних будівель, розташованих по АДРЕСА_1 відповідно до ідеальних часток співвласників (3/4 та 1/4) не надається можливим.

Експерт пропонує єдиний можливий варіант розподілу домоволодіння з відступом від ідеальних часток співвласників з виконанням робіт по переплануванню та добудові.

При запропонованому варіанті розподілу житлового будинку літ. «А» співвласникам необхідно виконати наступні роботи з перепланування: обладнати двірний отвір в приміщенні 1-1 (коридор), встановити цегляну перегородку товщиною 25 см. в приміщенні №1-1- коридор, площею 8,4 кв.м., що розділить його на два приміщення площею 2,9 м2 та 4,8 м2 відповідно, обладнати дверний отвір між приміщеннями №1- 4 житлова та №1-5- житлова, закласти дверний отвір між приміщеннями №1-5 житлова та №1-6 - житлова, закласти віконний отвір в приміщенні № 1-7 - коридор.

Після встановлення цегляної перегородки товщиною 25 см., в приміщенні 1-1- коридор площею 8,4 м2 в житловому будинку відбудуться наступні зміни, а саме:

- приміщення 1-1 розділиться на два приміщення, а саме 1-1 а* - коридор, площею 2,9 м2 та 1-1б**- коридор, площею 4,8 м2 відповідно;

- зміниться площа прибудови літ. «а» на товщину перегородки, а саме на 0,7 м2 та складатиме 68,5 м2.;

ОСОБА_1 при запропонованому варіанті розподілу пропонується виділити з житлового будинку літ. «А» наступні приміщення: 1-6 - житлова площею 27,0 кв.м., з прибудови літ. «а» наступні приміщення: 1-1б-коридор площею 4,8 м2, 1-2 кухня площею 7,9 м2, веранда літ. «а1» площею 4,7 м2.

Площа приміщень частини житлового будинку літ. «А», що пропонується виділити ОСОБА_1 становить - 44,4 кв.м,, що на 7,0 м2 менше ідеально належної: Літня кухня літ. «Б», убиральня літ. «В», навіс літ. «Г», сарай літ. «Д», літній душ літ. «Е», сарай літ. «З», навіс літ. «И», частина огорожі № 4, що відповідає 70/100 частинам, що на 5/100 частин менше ідеально належної.

ОСОБА_2 при запропонованому варіанті розподілу пропонується виділити з житлового будинку літера «А». наступні приміщення: 1-4 житлова площею 8,5 м2, 1-5 житлова -8,4 м2, з прибудови літ. «а» наступні приміщення 1-1а-коридор, площею 2,9 м2, 1-3- санвузол площею 4,3 м2.

Площа приміщень частини житлового будинку літ. «А» що пропонується виділити ОСОБА_2 при запропонованому варіанті розподілу становить 24,1 м2, що на 7,0 м2 більше ідеально належної. Ворота №1, огорожа №3, частина огорожі № 4 , що відповідає 30/100 частинам, що на 5/100 частин більше ідеально належної.

При запропонованому варіанті розподілу житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 , до складу частини житлового будинку, запропонованої виділити ОСОБА_1 входять житлові та підсобні приміщення без наявності санвузла, а до складу частини житлового будинку, запропонованої виділити ОСОБА_2 входять житлові та підсобні приміщення без наявності кухні що не відповідає вимогам ДБН.

Виходячи з наведеного враховуючи вищевказані нормативно-технічні акти, експерт при запропонованому варіанті розподілу житлового будинку літ. «А» пропонує співвласникам виконати наступні роботи з добудови приміщень, а саме: добудувати до частини житлового будинку літера «А», що пропонується до виділу ОСОБА_1 приміщення санвузла, що згідно вимог п.2.27 ДБН В.2.2-15-2005 «Будівлі і споруди. Житлові будівлі. Основні положення», не повинно бути менше ніж 3,8 м2; добудувати до частини житлового будинку літера «А», що пропонується до виділу ОСОБА_2 приміщення кухні, що згідно вимог п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Будівлі і споруди. Житлові будівлі. Основні положення», не повинно бути менше ніж 7,0 м2; добувати до частини житлового будинку літ. «А», що пропонується до виділу ОСОБА_2 приміщення тамбуру для входу, що згідно вимог п.2.13 ДБН В.2.2-15-2005 «Будівлі і споруди. Житлові будівлі. Основні положення», повинен бути глибиною не менш 1,5 м. Для забезпечення автономного функціонування кожної з частин обстежуваного об`єкта після розподілу сторонам необхідно виконати окремий розподіл інженерних комунікацій (каналізації, водопостачання, опалення та електропостачання).

Крім того, матеріалами справи встановлено, що в судовому засіданні суду першої інстанції також була допитана експерт ОСОБА_11., яка пояснила, що від відповідача ОСОБА_2 їй по телефону надходили погрожуючі дзвінки, тому вона у відповідності до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 зі змінами та доповненнями, звернулася листом № 177 від 22.05.2017 року до начальника Хмельницького ВГІ Малиновського ВП в м. Одесі з проханням виділити співробітника поліції для присутності під час огляду об`єкта, розташованого за вищевказаною адресою на 26.05.2017 року на 12.00.

26.05.2017 року експерт о 12:00 годині прибула на місце для проведення об`єкту дослідження, також на огляд прибула позивач ОСОБА_1 , однак відповідач ОСОБА_2 не з`явився, тому огляд провести не вдалося, а тому експертиза була проведена згідно документів наявних в матеріалах цивільної справи.

Крім того, експерт ОСОБА_11 також пояснила, що з документів наданих на дослідження встановлено, що технічних стан житлового будинку та інших споруд визначався як «незадовільний» з врахуванням року побудови а також інформації щодо відсутності проведених капітального та планового ремонтів мешканцями будинку, а для проведення будівельних робіт пов`язаних з розподілом домоволодіння важливо володіти інформацією щодо стану несучих стін та інших конструктивних елементів будівлі, оскільки будь-які будівельні роботи можуть бути пов`язані з руйнуванням вже існуючих споруд.

При цьому, експерт ОСОБА_11 також зазначила, що не виключає того, що після огляду об`єкту висновок щодо можливості поділу міг бути іншим, тобто експерт могла констатувати відсутність можливих варіантів поділу з врахуванням стану матеріалів з яких побудовано спірне домоволодіння.

Таким чином, матеріалами справи, висновком експертизи, поясненнями сторін, встановлено, що у даному випадку вирішення позову про поділ спірного домоволодіння, пов`язано з необхідністю проведення переобладнання, перепланування будинку, добудови, організацією робіт пов`язаних з виконанням окремого розподілу інженерних комунікацій (каналізації, водопостачання, опалення та електропостачання), що неможливо без значних матеріальних затрат, та яке пов`язане зі зміною розміру площі будинку та з втручанням в несучі конструкції, що є недопустимим.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із поясненнями експерта ОСОБА_11. в суді першої інстанції, однак підстав для визнання таких пояснень недостовірними, апеляційний суд не вбачає, оскільки вони узгоджуються між собою.

При цьому, ОСОБА_1 не зверталася до апеляційного суду із клопотанням про призначення експертизи, чи допиту вказаного експерта в судовому засіданні апеляційного суду, хоча процесуальний обов`язок довести свої вимоги та заперечення сторонам судом роз`яснений.

Доводи апелянта про те, що в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції зазначив, що тиск на експерта здійснювала саме ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності, є неспроможними, з огляду на те, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 25.04.2019 року вказана описка була виправлена та зазначено, що вважати правильним сторінку 6 абзац 4 мотивувальної частини рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 25 квітня 2019 року викладеними наступній редакції: «В судовому засіданні допитана експерт ОСОБА_11 яка в судовому засіданні пояснила, що від відповідача ОСОБА_2 їй по телефону надходили погрожуючи дзвінки…».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права користування земельною ділянкою, то апеляційний суд також погоджується із висновком районного суду, що оскільки у задоволенні позову про поділ (виділ) об`єкту нерухомого майна у натурі між співвласниками відмовлено, а запропонований експертом варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою пов`язаний з розподілом об`єкту нерухомості, тому слід відмовити також і у задоволенні вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду не зазначено і сторонами не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки зі спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда