У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судового засідання Гайворонського В.М.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Києва клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, про визнання недійсними договорів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 в особі свого представника - ОСОБА_4 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1, ПАТ «Український професійний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, про визнання недійсними договору №24 про відступлення прав вимоги за кредитним договором від №321 та договором поруки від 06.09.2017, що був укладений між ПАТ «Український професійний банк» та ОСОБА_1, а також визнання недійсним договору №24-1 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 06.09.2017, який був укладений між ПАТ «Український професійний банк» та ОСОБА_1, та посвідчений приватним нотаріусом КМНО - Івановим П.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №177.

Ухвалою судді від 07.09.2018 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

Також, ухвалою судді від 10.09.2018 було частково задоволено подану одночасно із подачею позову до суду заяву представника позивача про забезпечення позову, та відповідно накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

17.01.2019 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, накладених судом ухвалою суду від 10.09.2018. Подане клопотання відповідач мотивував тим, що вжитий судом захід забезпечення позову не може вважатись співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки позивачем ОСОБА_2 було пред'явлено даний позов до суду з метою ухилення від свого обов'язку з погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, накладення арешту на вказане вище нерухоме майно фактично дублює положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів в іноземній валюті», так як дія цього закону тимчасово блокує можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України визначено, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду.

У судовому засіданні, призначеному для розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, його ініціатор - відповідач ОСОБА_1 підтримав подане ним у повному обсязі та просив суд про його задоволення. Також пояснив суду, що накладення арешту на предмет іпотеки жодним чином не зачіпає та не звужує прав та інтересів позивача і третьої особи, які продовжують безперешкодно користуватись предметом іпотеки. При цьому, накладеним арештом у даному провадженні суттєво зачіпаються права відповідача ОСОБА_1, якого таким чином було позбавлено можливості на законних підставах звернути стягнення на предмет іпотеки та користуватись вже своєю власністю на власний розсуд.

Інші учасники справи у судове засідання для розгляду поданої відповідачем ОСОБА_1 заяви про скасування заходів забезпечення позову не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 щодо поданого ним клопотання, вивчивши наявні матеріали справи, мотиви поданого клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що в даному провадженні ухвалою судді від 10.09.2018 було частково задоволено подану представником позивача заяву про забезпечення позову, та накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Подану представником позивача заяву про забезпечення позову було задоволено частково, оскільки суд при її розгляді дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у даному провадженні може утруднити чи призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки відповідач може скористатись правом на відчуження квартири до розгляду справи по суті.

Так, положеннями статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

При цьому, відповідно до роз'яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, враховуючи, що предметом спору є визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, та беручи до уваги ту обставину, що у даному провадженні судове рішення не ухвалено, а тому суд приходить до висновку, що підстав для скасування заходів забезпечення позову не має, у зв'язку з чим у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Також, відповідачем при подачі до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову не доведено обставин з якими законодавець, в розумінні вимог чинного цивільного процесуального законодавства, пов'язує можливість прийняти такого рішення про скасування заходів забезпечення позову на стадії підготовчого розгляду справи.

При цьому, у випадку незгоди відповідача ОСОБА_1 із постановленою судом ухвалою від 10.09.2018 про забезпечення позову по справі, останній не був позбавлений можливості оскаржити її в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.158, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, про визнання недійсними договорів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 25.01.2018.

Суддя: