ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8908/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітніх дітей, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, та стягнення аліментів, вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2019 до Дарницького районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства за захистом своїх прав та прав малолітніх дітей звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 . Позовні вимоги ОСОБА_3 наступні: розірвати шлюб, відновити дошлюбне прізвище, визначити місце проживання малолітніх дітей залишивши проживати їх з нею, визначити відповідачу графік побачень та спілкування з дітьми, зобов`язати відповідача сплачувати аліменти у розмірі 30 % від офіційного доходу, але не менше 5000 грн. 00 коп. до досягнення дітьми 18 років, а у випадку навчання у вищому навчальному закладі - до закінчення навчання.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що форма позовної заяви не відповідає вимогам передбачених ст. 175, 177 ЦПК України, а позовні вимоги ст. 16 ЦК України та нормам СК України.

Позовна заява не відповідає вимогам п. 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Разом з тим, позивачем не зазначено чи всі докази нею додані до позову.

Судом встановлено, що предметом позову є розірвання шлюбу та судове урегулювання взаємних обов`язків та прав батьків відносно їх малолітніх дітей.

Вимоги щодо розірвання шлюбу є законними та обґрунтованими, для їх заявлення позивачем правильного сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Щодо інших вимог суд зазначає наступне.

В своєму позову позивач зазначила, що між нею та відповідачем досягнуто згоди стосовно місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дітей відповідачем, участі у вихованні дітей та розмірі аліментів та дітей та місці проживання дітей.

Відповідно до ч. 2, 6-10 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СКУ України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СКУ України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, зі змісту позовної заяви суд не вбачає наявності спору між позивачем та відповідачем, щодо місця проживання їх спільних дітей, та їх матеріальне утримання обома батьками, та як наслідок порушеного права позивача або малолітніх дітей з цього приводу, а тому позивачу необхідно визначитись з необхідністю заявлення таких вимог, та в разі їх необхідності належним чином обґрунтувати порушене право, обставини та послатись на докази та надати їх суду, та правильно вказати учасників справи - Службу у справах дітей, відповідно до п. 2, 4, 5,8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, та додати позовну заяву з додатками для Служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Отже, з вимогою до суду про визначення відповідачу графік побачень та спілкування, має право звернутися відповідач особисто з окремими позовом в разі порушення його права, а не позивач ОСОБА_1 , оскільки особа самостійно звертається до суду за захистом свого права.

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей та така заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, шляхом подання до суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали позовної заяви в новій редакції з її копією та копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно для всіх учасників справи, та у разі заявлення вимоги про визначення місця проживання дитини - надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. та пакет копії позовної заяви в новій редакції з копіями всіх документів, що додаються до неї для третьої особи, або звернутися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу, якщо згода про розірвання шлюбу в них також досягнута, відкликавши вказаний позов до відкриття провадження. Копії документів у відповідності до вимог ст.43, 95 ЦПК України, повинні бути скріплені власноручним підписом учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, ст. 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітніх дітей, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, та стягнення аліментів, залишити без руху та надати позивачу строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі їх не усунення у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя: Заставенко М.О.