КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

провадження №22-ц/824/6863/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Мельника Я.С., Сержанюка А.С., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Юзькової О.Л., у справі за заявою Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року заявник Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування,звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року заяву Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3, який діє в інтересах Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказав, що заява була подано у відповідності до вимог статті 185 ЦПК України.

Заінтересовані особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною, і повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив із положень пункту першого частини четвертої статті 185 ЦПК України, і вказав, що будь-яких документів, які б підтверджували право ОСОБА_3діяти від імені Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, до матеріалів заяви не додано, а тому скарга підлягає поверненню заявникові.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною сьомою статті 177 ЦПК України передбачений перелік документів, що додаються до позовної заяви. Так, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Пунктом першим частини четвертої статті 185 ЦПК України установлено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини четвертої статті 58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Встановлено, що у грудні 2018 року заявник Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування,звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи ОСОБА_5, ОСОБА_6(а.с.1-3).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року заяву Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 повернуто особі, яка її подала (а.с.6-7).

Проаналізувавши матеріали справи у сукупності із наведеними нормами процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції не було зясовано чи дійсно ОСОБА_3є особою, яка не має права підписувати скаргу.

Встановивши, що до матеріалів скарги не додано документів, які б підтверджували право ОСОБА_3діяти від імені Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, суд першої інстанції зробив передчасний висновок про повернення заяви особі, яка її подала, керуючись п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає, що перелічені вище обставини дають безумовні підстави дійти висновку про те, що при вирішенні питання про відкриття провадження судом першої інстанції до застосування підлягали положення частини першої статті 185 ЦПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи.

У справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції виявив надмірний формалізм, повертаючи заяву особі, яка її подала.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення заяви.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, який діє в інтересах Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування,заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2018 рокускасувати повністю, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справу за заявою Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «14» травня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіЯ.С. Мельник А.С. Сержанюк