Справа № 740/4854/18
Провадження № 2/740/243/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої- судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря -Полєтавкіної М.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Талалаївка в особі Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_2.

В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживала та була зареєстрована тільки ОСОБА_3 і відповідно до ст.120 ЦК УРСР 1963 року була єдиною власницею вищевказаного житлового будинку.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до спадкової маси якої увійшов даний будинок, фактичним власником якого вона була.

За життя заповіту вона не залишила. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заведена. Спадщину після її смерті, відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року, прийняла його мати - дочка спадкодавиці-ОСОБА_2. , оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована в одному будинку зі спадкодавицею, вступила у фактичне користування та володіння всім спадковим майном. Але юридично спадщину не оформила і свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не отримала.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері -ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до спадкової маси якої увійшов вищевказаний житловий будинок, яку він прийняв, подавши до нотаріальної контори заяви про її прийняття у встановлений законом строк та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом щодо земельної ділянки площею 2,6611 га для ведення особистого селянського господарства в с. Талалаївка Ніжинського району. Але 12 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, неможливо встановити належність нерухомого майна спадкодавцеві.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач - і про визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову є п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (чинній на момент відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, ст.529 ЦК УРСР 1963 року (чинній на момент відкриття спадщини), яка передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого та ст. 1261 ЦК України, яка передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, та ст.ст.1269, 1270 ЦК, які передбачають, що спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Крім того, згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

В судовому засіданні встановлено, що зазначений житловий будинок станом на 31.12.2012 року ні за ким не зареєстрований.

Відповідно до довідки, виданої Талалаївською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області № 618 від 23.07.2018 року, станом на 15.04.1991 у будинку була зареєстрована та проживала ОСОБА_3- голова двору(а.с.8)

Згідно довідки виконавчого комітет Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 704 від 15.07.2016 на день смерті ОСОБА_3 разом з нею та протягом 6 місяців після смерті в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: дочка- ОСОБА_2., зять-ОСОБА_6., внуки-ОСОБА_7., ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, розмір часток членів колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно роз*яснень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність», - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна, як колгоспний двір.

В матеріалах справи міститься відмова приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівскої області Бублик В.М., якою позивачу-ОСОБА_1. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.(а.с.10).

На запит Ніжинського міськрайонного суду приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівскої області Бублик В.Мнадіслав копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, яка містить в собі заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини та заява ОСОБА_6 про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1

У зв*язку з виключенням із законодавства визначення колгоспного двору позивачу необхідно в судовому порядку визнавати право власності на житловий будинок.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст. 529, п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року ст. ст. 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції - Ніжинський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.