Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Заіки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, вказуючи, що з нього стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання їхнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки його щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, також з нього стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_3, на утримання їхнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки його щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Тобто з 01.12.2016 року, загальний розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачів за рішеннями суду, складає 7/12 часток, або 58 % його сукупного щомісячного доходу.

В свою чергу на цей час змінилися обставини, які не існували під час винесення судового рішення 13.05.2008 року, та під час винесення судового рішення 01.12.2016 року, у зв'язку з чим він вважає, що розмір аліментів які стягуються з нього за рішеннями суду на користь відповідачів, на утримання двох його малолітніх дітей, повинен бути зменшений.

Так, на час винесення рішення Вільногірським міським судом Дніпропетровської області від 13.05.2008 року про стягнення з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_2, у нього був тільки один син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з чим суд і прийняв рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 в розмірі саме 1/4 частки його щомісячного доходу, приймаючі до уваги, що хоча в той час такий розмір аліментів на утримання однієї дитини не був законодавче визначений, однак виходячи з практики застосування судами України норм Сімейного кодексу України, саме такий розмір аліментів застосовували суди при визначенні розміру аліментів на утримання однієї дитини.

Однак 07.12.2015 року у нього та відповідача ОСОБА_3 народився спільний син, ОСОБА_5, у зв'язку з чим у нього виник обов'язок щодо його утримання до досягнення ним віку повноліття, і як наслідки цього, на нього був законом покладений тягар на утримання вже не одного, а двох дітей, що свідчить про зміну його матеріального та сімейного стану порівняно з часом винесення рішення судом в 2008 році, про стягнення з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання його старшого сина.

Також на час ухвалення рішення від 01.12.2016 року про стягнення з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_3, він проживав спільно з відповідачем ОСОБА_3, ніде не працював, був безробітним і знаходився на обліку як особа яка шукає роботу в Вільногірському міському центру зайнятості, та отримував допомогу по безробіттю в розмірі приблизно 524,25 грн. щомісячно, у зв'язку з чим він і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки його щомісячного доходу, приймаючі до уваги, що відповідно до закону він був зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі не менше 30 % від прожиткового мінімуму на його сина, який на той час складав 1355,00 грн., тобто він був зобов'язаний щомісячно сплачувати не менше 451,67 грн., що у будь якому випадку вимагало від нього перераховувати на аліменти майже усю свою щомісячну допомогу по безробіттю.

В цей час він з відповідачем ОСОБА_3 спільно не проживає, працює у ТОВ «Скляний альянс», і щомісячно йому нараховується заробітна плату у розмірі близько 4000 грн., з якої він фактично отримує менше 2000 грн., оскільки іншу частину його заробітної плати в розмірі 58 % отримують відповідачі. Тобто порівняно з 13.05.2008 року (часом винесення судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_2), та порівняно з 01.12.2016 року (часом ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_3), на цей час змінилося його сімейне становище та погіршилося його матеріальне становище.

Керуючись ст. ст. 10, 141, 180, 192, 202 СК України, позивач просить: змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2, на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зменшення їх розміру з 1/4 частки його щомісячного доходу до 1/6 частки його щомісячного доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття; змінити розмір аліментів які стягується з нього на користь ОСОБА_3, на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом зменшення їх розміру з 1/3 частки його щомісячного доходу до 1/6 частки його щомісячного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28.11.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз'яснені їх процесуальні права та обов'язки.

Позивач згідно розписки (а.с. 21) отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 30.11.2018 року.

Відповідач ОСОБА_3 згідно розписки отримала копію позовної заяви з доданими до неї документами та копію ухвали про відкриття провадження у справі 28.11.2018 року. (а.с. 20)

Відповідач ОСОБА_2 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримала копію позовної заяви з доданими до неї документами та копію ухвали про відкриття провадження у справі 08.12.2018 року. (а.с. 25)

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до вимог ч.5 ст.279 ПК України сторони не заявляли.

21.12.2018 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, вона не визнає. Доводи позивача зазначені у позовній заяві суперечать дійсним обставинам, які мають місце.

Згідно з довідкою, яку позивач долучив до своєї позовної заяви, загальний розмір аліментів, які було стягнуто з нього на користь обох відповідачок з травня - по вересень 2018 р. склав в середньому 1440 грн. на місяць на обох дітей, з яких 1/4 на утримання спільної з відповідачем дитини менше від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не 2000 грн., як це зазначив у своєму позові позивач. При цьому, згідно з цією ж довідкою, з вересня місяця 2018 р. у відповідача відбулось суттєве збільшення доходу.

Крім того, при стягненні судом з позивача аліментів на її користь на утримання їхньої з ним дитини, позивач мав значно менший дохід - 1132,98 грн. на місяць, що зазначено у рішенні суду про стягнення з позивача аліментів на її користь, порівняно з тим, який він має зараз - близько 4000 грн. на місяць. Позивач має у своїй приватній власності житло та транспортний засіб, які він використовує одноособово для задоволення власних потреб та отримання з них доходів. Тобто його майновий стан поліпшився порівняно з тим, який існував на час винесення судом рішення на її користь про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Крім того, їй відомо, що заробітна плата позивача не є його основним джерелом доходів, оскільки позивач, тривалий час, утримує пасіку із кількістю близько 50-ти бджолиних сімей. Від цієї діяльності він отримує значний дохід від продажу меду, який перевищує дохід позивача за місцем його роботи в ТОВ «Скляний Альянс».

Їхня з відповідачем дитина має хронічні захворювання органів травлення, у зв'язку з чим, вона перебуває на обліку в закладах охорони здоров'я міста та області, потребує регулярного лікування, обстеження лікарями для контролю за розвитком та стану хвороб, щоденного дієтичного харчування. На ці цілі відповідач жодних витрат не проводить, участі у заходах, пов'язаних із лікуванням сина також не приймає, коштів добровільно на ці цілі не виділяє, що свідчить про свідоме уникання відповідачем свого обов'язку щодо утримання їхньої з ним дитини, а запропонований ним варіант розміру аліментів, які слід на думку позивача стягувати з нього на її користь, не відповідатиме ані інтересам неповнолітньої дитини, ані чинному законодавству України.

Її майновий стан змінився у бік його погіршення, оскільки в неї на утриманні є інша малолітня дитина, на утримання якої вона аліментів від її батька не отримує, а також матір - пенсіонерка, щодо якої в неї так само є обов'язок по її утриманню, а стан здоров'я їхньої з відповідачем дитини суттєво погіршився внаслідок наявних у нього хронічних хвороб.

Просить у задоволенні позовних вимог позивача, в частині зміни розміру аліментів, які утримуються з нього на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 2008 р. н., відмовити в повному обсязі.

07.12.2018 року відповідач ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, вона не визнає. Оскільки при стягненні судом з позивача аліментів на її користь на утримання їхньої з ним дитини, позивач мав значно менший дохід, порівняно з тим, який він має зараз. Тобто його майновий стан поліпшився порівняно з тим, який існував на час винесення судом рішення про стягнення на її користь з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Крім того, заробітна плата позивача не є його основним джерелом доходів, оскільки позивач, тривалий час, утримує пасіку із кількістю близько 50-ти бджолиних сімей. Від цієї діяльності він отримує значний дохід від продажу меду, який перевищує дохід позивача за місцем його роботи в ТОВ «Скляний Альянс». Саме ця обставина і стала причиною визнання позивачем позову про стягнення з нього аліментів на її користь у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів позивача, а не те, що він був безробітнім та йому було все одно, скільки з нього буде стягнуто аліментів на утримання їхнього з ним сина. Твердження позивача про те, що саме ця обставина була визначальною для визнання ним позову у суді, є алогічною, оскільки протирічить фактичним даним по справі - його дохід збільшився, а сімейний стан позивача фактично не змінився, оскільки він як мав до подання цього позову до суду на утриманні двох неповнолітніх дітей, так він їх і має. Інших обґрунтувань позовних вимог позивач не навів та будь-яких інших доказів суду не надав.

Просить у задоволенні позовних вимог позивача, в частині зміни розміру аліментів, які утримуються з нього на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, 2015 р. н., відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2008 року, яке набрало законної сили 16.09.2008 року, з позивача ОСОБА_1, стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до повноліття на користь матері ОСОБА_2 у розмірі ј частки всіх видів доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, щомісячно, з 06.03.2008 року. (а.с.6-7)

Згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року, яке набрало законної сили 13.12.2016 року, з позивача ОСОБА_1, стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, до повноліття на користь матері ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з 13.10.2016 року. (а.с. 8-9)

Згідно копії довідки про доходи № 479 від 29.10.2018 року, позивач ОСОБА_1 працює на посаді вантажника у ТОВ «Скляний Альянс», його середня щомісячна заробітна плата за період з 01.05.2018 по 30.09.2018 року становить 4009,63 грн. З заробітної плати за цей період стягнуто аліменти в середньому по 1437,98 грн. щомісячно, що складає приблизно 1/3 частину від заробітної плати позивача. (а.с. 10)

На підтвердження своїх заперечень відповідачка ОСОБА_2 надала наступні докази.

Так, згідно довідки № 9865 від 10.12.2018 року, що видана відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, та в склад її сім'ї входить мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, брат ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 29)

Факт перебування сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на «Д» нагляді в сімейного лікаря, підтверджено довідкою № 810 від 11.12.2018 року, виданої КП «Вільногірський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» (а.с. 30)

Факт родинних стосунків відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9 підтверджується копією свідоцтва про народження останньої серії НОМЕР_5 (а.с. 31)

Факт не отримання аліментів відповідачкою ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, від ОСОБА_11 за період з 31.05.2018 року по 31.11.2018 року, підтверджено довідкою Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 32)

Факт того, що матір відповідачки ОСОБА_2, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6, є пенсіонеркою, підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 33)

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що «СК виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість або припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, судом встановлено, що з позивача ОСОБА_1 за рішенням від 13.05.2008 року Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з 06.03.2008 року стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 в розмірі ј частини всіх доходів позивача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та за рішенням від 01.12.2016 року Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з 13.10.2016 року стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь відповідачки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх доходів позивача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Загальний розмір аліментів, які стягуються з позивача становить 7/12 часток або 58 відсотків від доходу позивача.

Відповідно до ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України (в редакції яка дії з 08.07.2017 року), той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто законодавцем передбачено, що на двох дітей платник аліментів повинен сплачувати аліменти у загальному розмірі 1/3 частки свого сукупного щомісячного доходу, що у перерахунку на кожну дитину складає по 1/6 частці, і на думку суду, тільки за виняткових обставин з врахуванням вимог ст. 182 СК України розмір аліментів на утримання дитини може бути визначений у розмірі більшому, ніж передбачений ч.5 ст. 183 СК України.

Крім того, згідно ч.2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням - 50 відсотків.

Таким чином, розмір аліментів, які сплачує позивач на утримання двох дітей перевищує розмір, встановлений ч.5 ст. 185 СК України та ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», доказів того, що позивач має інші доходи, крім заробітної плати у зазначеному ним розмірі, відповідачами не надано, тому розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачів підлягає зменшенню до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно.

Доводи відповідачки ОСОБА_2 в обґрунтування заперечень проти позову щодо погіршання її майнового стану в зв'язку з наявністю у неї на утриманні іншої малолітньої дитини, на яку вона не отримує аліменти та погіршення стану здоров'я дитини, батьком якої є позивач ОСОБА_1, суд оцінює критично, оскільки відповідачка не позбавлена можливості вирішити у встановленому законом порядку питання стягнення аліментів на дитину та додаткових витрат на дитину у зв'язку з необхідністю лікування.

Вирішуючи питання відшкодування позивачу понесених ним в зв'язку з розглядом справи витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1409,60 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 704,80 грн. з кожної.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 263- 265, 268, 276- 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дітей - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_12 (ІНФОРМАЦІЯ_10, який проживає в АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, працює ТОВ «Скляний Альянс») за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2008 року на користь відповідачки ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_12, яка проживає в АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_3) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зменшення їх розміру з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення його сином ОСОБА_4 повноліття.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_12 (ІНФОРМАЦІЯ_10, який проживає в АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, працює ТОВ «Скляний Альянс») за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року на користь відповідачки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_14, яка проживає в АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_4) на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_16, шляхом зменшення їх розміру з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення його сином ОСОБА_5 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 25 січня 2019 року.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова