ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року

м.Суми

Справа №592/12895/17

Номер провадження 22-ц/816/165/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собина О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 жовтня 2018 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, мотивуючи вимоги тим, що позивач відповідно до укладеного договору № 16102015-1У на утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 16 жовтня 2015 року надає відповідні послуги, тобто є виконавцем вказаних послуг.

Відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, а тому є споживачами послуг, однак відповідачі за період з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року не здійснюють повну оплату отриманих послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, чим порушили майнові права позивача у зв'язку з чим утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 11616,85 грн., яку позивач просив стягнути на його користь.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 жовтня 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ» заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 11616,85 грн. 48 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ» судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи в суді першої інстанції, у розмірі 881 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ» судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи в суді першої інстанції, у розмірі 881 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано до суду доказів, які послуги та у якому обсязі були надані відповідачу на суму 11616,85 грн., а відповідно не надано до суду актів виконаних робіт та документів, що підтверджують їх оплату, що свідчить про те, що фактично Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ» житлово-комунальні послуги щодо утримання будинку, де відповідачі мешкають, не надавалися.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ», спростовуючи доводи скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення жителів міста якісними та безперебійними послугами, оперативного вирішення питань щодо належного утримання багатоквартирних будинків та забезпечення своєчасного та гарантованого надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, у тому числі підготовки житлового фонду до опалювального періоду між КП «Сумижитло» СМР, як балансоутримувачем та управителем, укладено з ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» договір № 16102015-1У на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 16 жовтня 2015 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель має право укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.

ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» відповідно до укладеного договору № 16102015-1У на утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 16 жовтня 2015 надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій мешканцям міста Суми, тобто є виконавцем вказаних послуг.

Нарахування платежів за утримання будинків і споруд та прибудинкової території здійснюється у відповідності з тарифами, встановленими рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради. Так, відповідно до п.1 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.10.2015 № 557 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 26.06.2014 № 300 «Про тимчасові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради» (зі змінами)» встановлено тимчасові тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ».

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 26.06.2015 № 344 «Про забезпечення мешканців міста послугами з управління будинком, спорудою або групою будинків та з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в житлових будинках м. Суми» відповідно до Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», наказу Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 № 60 «Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг», рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.14 № 253 «Про затвердження Положення про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, Положення про управителя будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд» (зі змінами), керуючись підпунктом 1 пункту «а» та підпунктом 1 пункту «б» статті 30, частиною 1 статті 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено тимчасово, з 30.06.2015 до моменту визначення власниками квартир/співвласниками багатоквартирного будинку форми управління багатоквартирним будинком, але не пізніше ніж до 01.07.2016р., визначити виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків комунальне підприємство «Сумижитло» Сумської міської ради згідно з додатками 1-8. Встановити, що виконавець послуги вказаної у п. 2 рішення відповідно до укладеного договору (додаток 9), може виконувати послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій власними силами, а при залученні інших виконавців застосовувати моніторингові засади, за попереднім погодженням з мешканцями будинків та виконавчим комітетом Сумської міської ради.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2017 року було скасовано судовий наказ Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 2256,68 грн., яка утворилась з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2017 року.

Згідно довідок, наданих Центром надання адміністративних послуг у м. Суми 21 листопада 2017 року відоповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ» мотивоване тим, що оскільки відповідачі ухилялися від сплати заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тому суд стягнув з них у солідарному порядку на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року в сумі 11616,85 грн.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статття 385 ЦК України передбачає, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об'єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон).

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону).

Відповідно до статті 32 цього Закону, нарахування плати за житлово-комунальні послуги проводиться відповідно до умов договору. Згідно ст. 1 цього Закону, споживачем є фізична або юридична особа, яка отримує послуги на підставі договору. Тобто, відносини між споживачем та надавачем житлово - комунальних послуг поза договором, відповідно до цього Закону, виключаються. Одностороннє надання певних послуг споживачеві не може бути розцінене, як двосторонній правочин, що наділяє сторони відповідними правами та обов'язками. Згідно ч. 3 ст. 202 ЦК України односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, а виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Статття 19 Закону передбачає, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно зі ст. 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п. 1 ч. 3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3).

Відповідно до ст. 32 Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до статтей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Частина 1 ст. 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що позивачем не надано до суду доказів, які послуги та у якому обсязі були надані відповідачу на суму 11616,85 грн., а відповідно не надано до суду актів виконаних робіт та документів, що підтверджують їх оплату, що свідчить про те, що фактично Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ» житлово-комунальні послуги щодо утримання будинку, де відповідачі мешкають, не надавалися, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем долучено належним чином завірені акти наданих послуг, що підтверджують факт надання позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території відповідачам.

Фактичне надання споживачам послуг, свідчить про існування договірних відносин, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ» та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 11616,85 грн.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні справи суд першої інстанції правильно, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідив всі докази, які підтверджували позицію позивача та входили до предмета доказування, надав їм належну оцінку, застосував положення законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМКОМ СУМИ».

За таких обставин, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи те, що ціна позову (11616,85 грн.) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2018 року: 1762 грн. х 100 = 176200 грн.), справа визнана колегією суддів малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367- 369, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 жовтня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді : О.Ю. Кононенко

О.І. Собина