Номер провадження: 22-ц/813/7631/19
Номер справи місцевого суду: 495/5065/16-ц
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міського центру «Благоустрій» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та індексу інфляції в зв`язку з нововиявленими обставинами

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив суд скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2016 року по справі №495/5065/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Міського центру «Благоустрій» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та індексу інфляції в зв`язку за нововиявленими обставинами. В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що 14.12.2016 року по справі №495/5065/16-ц за позовом ОСОБА_1 до міського центру «Благоустрій» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та індексу інфляції було прийнято рішенням, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. При розгляді справи №495/10304/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Міського центру «Благоустрій», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Білгород-Дністровська міська рада Одеської області про визнання недійсними та скасування наказів №117-К від 24.05.2012 року та №46 від 01.04.2013 року, стягнення заробітної плати в апеляційному провадженні 05.06.2019 року заявнику ОСОБА_1 стало відомо, що в матеріалах справи є копія штатного розпису МЦ «Благоустрій» від 01.06.2013 року, який надала Білгород-Дністровська міська рада, про зазначений штатний розпис заявнику Квітковському не було відомо в момент розгляду справи №495/5065/16-ц. На думку заявника, це має істотне значення для прийняття законного рішення, оскільки заявника було звільнено 08.07.2013 року всупереч штатного розкладу від 01.06.2013 року (в якому затверджена посада економіста), який діяв на час складання наказу в порушення п.1 ст.40 КЗпП України, тобто не було скорочення чисельності або штату працівників. Враховуючи зазначене заявник вважає, що зазначена нововиявлена обставина є істотною для справи обставиною, що не була йому відома на час розгляду справи, і є підставою для перегляду судового рішення.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2016 року по справі №495/5065/16-ц за позовом ОСОБА_1 до міського центру «Благоустрій» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та індексу інфляції в зв`язку з нововиявленими обставинами - відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року та повернути справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції з`явився позивач ОСОБА_1 , відповідач Міський центр «Благоустрій» до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові на момент ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

У якості нововиявлених обставин ОСОБА_1 зазначив те, що при розгляді справи №495/10304/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Міського центру «Благоустрій», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Білгород-Дністровська міська рада Одеської області про визнання недійсними та скасування наказів №117-К від 24.05.2012 року та №46 від 01.04.2013 року, стягнення заробітної плати в апеляційному провадженні 05.06.2019 року йому стало відомо, що в матеріалах справи є копія штатного розпису МЦ «Благоустрій» від 01.06.2013 року, який діяв на час складання наказу про його звільнення, про який заявник ОСОБА_1 не знав та не міг знати на момент розгляду справи № 495/6065/16-ц.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2016 року по справі №495/5065/16-ц за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що вказані обставини на які посилається заявник як на нововиявлені, не є такими та жодним чином не впливають на прийняте судом першої інстанції рішення по суті.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа "Пономарьов проти України", № 3236/03, 03.04.2008).

Процедура скасування судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Так судом першої інстанції встановлено, що при розгляді справи №495/10304/19 за позовом ОСОБА_1 до Міського центру «Благоустрій», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Білгород-Дністровська міська рада Одеської області про визнання недійсними та скасування наказів №117-К від 24.05.2012 року та №46 від 01.04.2013 року, стягнення заробітної плати заявник ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог посилався саме на штатний розпис від 01.06.2013 року.

Крім того, під час слухання справи на питання суду чи було відомо заявнику ОСОБА_1 про наявність штатного розпису МЦ «Благоустрій» від 01.06.2013 року, заявник ОСОБА_1 зазначив, що дійсно під час розгляду справи №495/5065/16-ц йому було відомо про існування штатного розпису МЦ «Благоустрій» від 01.06.2013 року, з цього випливає, заявник міг звернути увагу на дану обставину ще під час судового розгляду справи №495/5065/16-ц.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини, на які посилається заявник за своєю правовою природою не відносяться до нововиявлених і не дають законних підстав суду для перегляду рішення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до міського центру «Благоустрій» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та індексу інфляції в зв`язку з нововиявленими обставинами - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда