Провадження №: 2/752/2002/19
11 березня 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Хоменко В.С.
при секретарі Павлюх П.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
у червні 2018 року МТСБУ через свого представника Квас Г.Д. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 50 000,00 грн., а також судових витрат.
Свої позовні вимоги обґрунтувало тим, що 14.11.2015 року о 19 год. 55 хв. на вул. Антоновича, 114 в м. Києві з вини водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2017 року, в результаті якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2.
Цивільна-правова відповідальність одного з учасників ДТП, а саме: власника автомобіля НОМЕР_2, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», в той час як відповідача не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
23.02.2017 року, керуючись положеннями законодавства про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі наказу № 1536 від 22.02.2017 року МСТБУ було сплачено власнику автомобіля НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн.
З огляду на викладене, посилаючись на норми ст. ст. 1188, 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути на користь МТСБУ з ОСОБА_1 в порядку регресу відшкодовані витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 50 000,00 грн. та 1 762,00 грн. судового збору.
Ухвалою суду від 07.12.2018 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, подав до заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 6).
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, 14.11.2015 року о 19 год. 55 хв. на вул. Антоновича, 114 в м. Києві з вини водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2017 року, в результаті якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, належний ОСОБА_3 (а.с. 9, 11-15).
Згідно звіту № 151/12-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, від 21.12.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті пошкодження транспортного засобу «Сузукі» державний номерний знак НОМЕР_3 складає 71 575,83 грн. (а.с. 18-25).
Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в той час як цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу № АІ/7987990 з терміном дії з 09.06.2015 року до 08.06.2016 року (а.с. 10, 16).
Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
На виконання положень зазначеного закону, на підставі звіту про оцінку автомобіля НОМЕР_2 від 21.12.2015 року та наказу № 1536 від 22.02.2017 року МТСБУ 23.02.2017 року власнику автомобіля НОМЕР_2 сплачено грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 27, 28).
Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. ст. 257, 261 ЦК України).
За регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається з моменту виконання основного зобов'язання, а переміна осіб в зобов'язанні не спричинює зміну терміну позовної давності (ч. 6 ст. 261, ст. 262 ЦК України).
Згідно ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі, коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38.2. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Тому, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про обґрунтованість позову та про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.
Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. (а.с. 5).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, ст. ст. 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
позов позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) витрати, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмір 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) судовий збір в сумі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.С. Хоменко