ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 642/4312/18

провадження № 22-ц/818/2857/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

ім`я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року в складі судді Бородіної О.В.,

у с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути на її користь аліменти на неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій формі в розмірі 5 000 грн, починаючи з дня звернення із позовом до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивовано тим, що сторони є батьками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом із матір`ю. Відповідач, як батько дитини, також повинен брати участь у її матеріальному забезпеченні. ОСОБА_2 є засновником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТК «Глобус» (далі - ТОВ «ТТК «Глобус»), розмір його внеску до статутного фонду складає 100 000 грн, тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 5 000 грн.

ОСОБА_2 позов не визнав. У поданому 20 листопада 2018 року відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив мотивовано тим, що з 25 листопада 2014 року він працює на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Віан» (далі - ТОВ «Компанія Віан»). Довідкою з місця роботи підтверджується, що його посадовий оклад становить 4 000 грн, а середній заробіток за останні два місці 2018 року складав 8 000 грн. Заробітна плата є єдиним джерелом його доходів. Окрім того, на його утриманні перебуває малолітній син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому у нього відсутня можливість сплачувати аліменти на користь неповнолітньої доньки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року, уточненим додатковим рішенням цього ж суду від 22 лютого 2019 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 а користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки доходів батька щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони є батьками неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю. Відповідно до статті 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття. На підставі поданих сторонами доказів та з урахуванням вимог статті 182 СК України аліменти підлягають стягненню у розмірі 1/6 частки від доходу батька, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача.

19 квітня 2019 року ОСОБА_3 - представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на підстави, передбачені статтею 376 ЦПК України, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності та вийшов за межі позовних вимог. ОСОБА_1 обрала спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу, про що вказала у своїй позовній заяві. Однак суд першої інстанції на власний розсуд змінив спосіб стягнення аліментів, обраний позивачем.

Зазначає, що ОСОБА_2 є засновником та директором ТОВ «ТТК «Глобус», розмір його внеску до статутного фонду складає 100 000 грн. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань товариство займається будівельно - монтажними роботами. Однак у суді першої інстанції відповідач надав інформацію, що працює у ТОВ «Компанія Віан» на посаді з посадовим окладом 4 000 грн. На адвокатський запит до Державної фіскальної служби щодо заробітної плати ОСОБА_2 надано відповідь про те, що запитувані відомості є конфіденційною інформацією і її отримання можливе лише за згодою ТОВ «ТТК «Глобус». Отже, для захисту інтересів позивача, аргументування позовних вимог та з`ясування інформації щодо офіційного працевлаштування та розміру доходу відповідача потрібна інформація з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, яку позивач та його представник позбавлені можливості отримати. Однак, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування вказаної інформації, чим порушив положення статтей 81, 84 ЦПК України.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на підставі пункту 1 частини четвертої статті 274 та частини п`ятої статті 279 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_1 , виданим 17 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова (а. с. 9).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю - ОСОБА_1 , що не заперечується сторонами.

Частиною першою статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Тлумачення положень СК України свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Оскільки донька проживає разом із матір`ю - позивачем у справі, ОСОБА_2 , як батько, зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину.

Згідно з частинами першою - третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про матеріальне забезпечення доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, частина третя статті 181 СК України закріпила право обирати спосіб стягнення аліментів за тим з батьків, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_1 обрала спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу, про що вказала у своїй позовній заяві. Суд першої інстанції стягнувши аліменти у частці від доходів відповідача вийшов за межі позовних вимог та на власний розсуд змінив спосіб стягнення аліментів, обраний позивачем.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В запереченнях на позовну заяву ОСОБА_2 зазначав, що працює на посаді директора ТОВ «Компанія Віан», його посадовий оклад становить 4 000 грн, а середній заробіток за останні два місці 2018 року складав 8 000 грн.

Разом з тим, довідка ТОВ «Компанія ВІАН» про розмір заробітної плати ОСОБА_2 не містить дати та періоду, за який така заробітна плата нараховувалася.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у ТОВ «Компанія ВІАН» на час розгляду справи змінилися і засновники і керівництво.

В листі Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, наданому на запит суду апеляційної інстанції, вказано, що відповідно до відомостей з ЦБД ДРФО ДФС України про реєстраційні дані, джерела та суми доходів по фізичній особі - ОСОБА_2 інформація про доходи за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року відсутня.

Однак, згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доданих позивачем до позовної заяви, ОСОБА_2 є засновником та директором ТОВ «ТТК «Глобус», що свідчить про наявність доходу у відповідача.

Вказані доводи ОСОБА_2 не підтвердив, однак і не спростував.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (стаття 182 СК України).

Статтею 7 Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246 - VIII «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що в 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 грн; з 1 липня - 1944 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, з урахуванням вказаних вимог закону, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наявність у відповідача малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судова колегія вважає обґрунтованим та достатнім розмір аліментів - 2 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд апеляційної інстанції приймає до уваги заяву ОСОБА_2 , згідно з якою він погоджується з розміром аліментів у розмірі 2 000 грн (а. с. 72).

При цьому сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

За правилами пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахування викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір». Тому судовий збір в загальному розмірі 352 грн 46 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Додаткове рішення сторонами не оскаржено, що підтвердила в суді апеляційної інстанції представник позивача, тому в апеляційному порядку не переглядалось.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 274, ч. 5 ст. 279, ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (податковий номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (податковий номер НОМЕР_3 ) аліменти на неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн (дві тисячі грн) щомісячно, починаючи з 15 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (податковий номер НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн 46 коп. (триста п`ятдесят дві грн 46 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова