Справа № 265/8796/18
Провадження № 2-к/265/1/19
У Х В А Л А

18 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

заінтересована особа: ОСОБА_1 ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: рішення № 263/2010 суду першої інстанції міста Нафпліон Грецької Республіки від 06 квітня 2010 року про розірвання шлюбу, укладеного 22 січня 2002 року в місті Маріуполі Донецької області між ОСОБА_3 ОСОБА_2 Афанасіосом та ОСОБА_1, що набрало законної сили 03 червня 2010 року.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 06 квітня 2010 року судом першої інстанції міста Нафпліон Грецької Республіки було прийнято та оприлюднене рішення № 263/2010 про оголошення розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_3 ОСОБА_2 Афанасіосом та ОСОБА_1 22 січня 2002 року в місті Маріуполі Донецької області, що набрало законної сили 03 червня 2010 року.

Шлюб між ОСОБА_3 ОСОБА_2 Афанасіосом, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином ОСОБА_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, був зареєстрований Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 28 від 22 січня 2002 року.

Також зазначає про те, що визнання рішення іноземного суду в Україні, необхідне для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження, того, що в Україні не має зареєстрованого шлюбу.

У звязку з викладеним, просить клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню задовольниити. Визнати в Україні рішення № 263/2010 суду першої інстанції міста Нафпліон Грецької Республіки від 06 квітня 2010 року, що набрало законної сили 03 червня 2010 року, про розірвання шлюбу, укладеного 22 січня 2002 року між ОСОБА_3 ОСОБА_2 Афанасіосом, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 28 від 22 січня 2002 року.

Заявник ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_7, у судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розглялу клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши письмове клопотання та документи, додані до клопотання, суд вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з ч.1 ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 2ст.462 ЦПК України, вважається, що принцип взаємності існує, якщо тільки не доведено інше. Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в України, якщо тільки не має доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Відповідно до ст. 471 УПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», рішення про розірвання шлюбу є таким, яке не потребує виконання.

Зокрема, між Україною та Грецькою Республікою укладено угоду про правову допомогу в цивільних справах, яка була підписана 02 липня 2002 року, ратифікована 22 листопада 2002 року. Відповідно до ч. 1 ст. 21 зазначеної Угоди, компетентними приймати рішення щодо запиту про визнання та виконання рішення суду є суди Договірної сторони, на території якої судове рішення має бути виконане.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону «Про міжнародне приватне право», якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, до даних правовідносин застосовується принцип взаємності для визнання рішення суду Грецької Республіки в Україні.

У відповідності до вимог ч. 6 ст.473 ЦПК України, за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 468 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взятии участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи; якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; в інших випадках, встановлених законами України.

Судом встановлено, що 22 січня 2002 року між ОСОБА_3 ОСОБА_2 Афанасіосом, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином ОСОБА_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, укладено шлюб, який був зареєстрований Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 28 від 22 січня 2002 року. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка - ОСОБА_3, дружини - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб І-НО № 153844 від 22 січня 2002 року.

Рішенням суду першої інстанції міста Нафпліон Грецької Республіки 06 квітня 2010 року було прийнято та оприлюднене рішення № 263/2010 про оголошення розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_3 ОСОБА_2 Афанасіосом та ОСОБА_1 22 січня 2002 року в місті Маріуполі Донецької області, що набрало законної сили 03 червня 2010 року.

Також, раніше не було ухвалено рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета, що набрало законної сили та у провадженні суду України не перебуває справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав.

Отже, підстав для відмови в задоволенні вказаного клопотання не встановлено, а тому суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про міжнародне приватне право», ст.ст.247 ч.2, 258-260, 471-473 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа: ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати в Україні рішення іноземного суду, а саме визнати рішення суду першої інстанції міста Нафпліон Грецької Республіки реєстраційний номер 263/2010, яке було прийняте та оприлюднене 06 квітня 2010 року, про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_3 ОСОБА_2 Афанасіосом, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого 22 січня 2002 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 28, що набрало законної сили 03 червня 2010 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу суду складено 18 березня 2019 року.

Суддя С.С. Гноєвой