Справа № 456/357/17 Головуючий у 1 інстанції: Гулкевич О.В.
Провадження № 22-ц/811/1739/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Цап П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та за зустрічним позовом представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

06.02.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_5. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема увійшло право на земельну частку (пай) розміром 1,61 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ССГ ім. Франка, розташована на території Завадівської сільської ради Стрийського району. У лютому 2017 року він звернувся у Стрийську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті мами, однак, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з попуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначав, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки тривалий час хворів, що підтверджується відповідними медичними документами, тому був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк.

03.05.2017 року представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зустрічні позовні вимоги обгрунтовував тим, що після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилася спадщина на спадкове майно, яким є житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Нижанківського,12 в с.Завадів Стрийського району, а також право на земельну частку (пай) розміром 1,61 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на землях Завадівської сільської ради Стрийського району. У визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, так як на час смерті матері перебувала за кордоном, що підтверджується відмітками у її закордонному паспорті серії НОМЕР_1, виданому 23.07.2004 року органом 4600, відповідно до якого така виїхала з України 24.12.2009 року, а повернулась - 17.01.2011 року, тобто після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що ОСОБА_2 строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, а тому має право на визначення їй судом додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю три місяці.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та зустрічного позову представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Рішення судуоскаржили ОСОБА_4 та представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

Вважають рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з»ясуванням усіх обставин справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає, що суд незаконно відмовив ОСОБА_2 у визначенні їй додаткового строку для прийняття спадщини та не прийняв до уваги її доводи щодо пропуску строку на прийняття спадщини з поважних причин, а саме перебування на час відкриття спадщини за кордоном, що підтверджується даними її закордонного паспорта, згідно яких вона виїхала з України 24.12.2009 року, а повернулась лише 17.01.2011 року, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, та що у зв»язку з перебуванням за кордоном вона не мала можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити, в решті рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не взяв до уваги, що після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, він вступив у володіння спадковим майном, займався похованням померлої, обробляв земельні ділянки, які належали матері, користувався та користується всім належним ОСОБА_5 майном, предметами побуту. Крім того, після смерті матері перебував у пригніченому стані, часто хворів, що підтверджується виписками з медичної картки, а тому згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України має право на визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, оскільки такий пропущено з поважних причин.

Просить апеляційну скаргу задоволити, рішення суду про відмову у задоволенні його позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. В решті рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, правила даної норми можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такі причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови не можуть бути визнані поважними (п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є її діти - позивач за первісним позовом ОСОБА_4 та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на таке спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою вул.Нижанківського,12 в с.Завадів Стрийського району; право на земельну частку (пай) розміром 1,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Завадівської сільської ради Стрийського району в колективній власності ССГ ім. І.Франка; грошовий вклад на рахунку №2068 у філії Ощадбанку №6311/029.

Як встановлено судом на підставі копії матеріалів спадкової справи № 15/2013, заведеної після смерті ОСОБА_5, заяв про прийняття спадщини після смерті матері нотаріусу за місцем відкриття спадщини позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк строк не подавали.

16.01.2013 року ОСОБА_4 подав заяву у Стрийську державну нотаріальну контору, в якій зазначив, що спадщина після смерті матері ОСОБА_5 ним не прийнята, на видачу свідоцтва про право на спадщину не претендує.

07.02.2013 року ОСОБА_4 подав заяву в Стрийську державну нотаріальну контору, в якій просив подану ним 16.01.2013 року заяву не приймати до уваги.

Матеріалами справи встановлено, що 24.02.2015 року ОСОБА_4 звертався у Стрийську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину № 196 за законом та заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на належне їй на день смерті майно.

Однак, ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом у зв»язку з пропуском ним строку на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується відповіддю нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. № 212/02-14 від 24.02.2015 року на заяву ОСОБА_4 № 196 від 24.02.2015 року.

На підтвердження пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини позивач за первісним позовом ОСОБА_4 надав довідку №1 від 02.02.2017 року, видану лікарем Амбулаторії сімейної медицини с.Нежухів ОСОБА_8 та завірену головним лікарем цієї амбулаторії ОСОБА_9, згідно якої ОСОБА_4 часто та тривало хворів з 16.01.2017 року по 10.08.2017 року (д-з: хронічний бронхіт з частими загостреннями).

Судом на підставі матеріалів справи, а саме відповіді ТзОВ «Магістраль» № 02/75 від 26.07.2017 року на адвокатський запит № 10 від 14.07.2017 року, встановлено, що ОСОБА_4 працював у ТзОВ «Магістраль» в період з 16.01.2010 року по 10.08.2010 року на посаді водія автонавантажувача, перебував на лікарняному та подав листок непрацездатності за період з 01.09.2010 року по 09.09.2010 року, інших листків непрацездатності у 2010 році не подавав.

Як на причини поважності пропуску шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 посилалась на те, що з 24.12.2009 року по 17.01.2011 року перебувала за кордоном, що підтверджується наявними в матеріалах справи фотокопіями сторінок її закордонного паспорта.

Відмовляючи ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у визначенні їм додаткового строку для прийняття спадщини, районний суд виходив з того, що вони не надали суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б перешкоджали їм протягом шести місяців після відкриття спадщини звернутись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки, причини пропуску строку на подачу заяв про прийняття спадщини, наведені ОСОБА_4 та ОСОБА_2, не можна вважати поважними в розумінні положень ст. 1272 ЦК України та такими, що пов'язані з об'єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.03.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.