Ухвала

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 736/312/19

провадження № 61-21473ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору таким, що діяв протягом певного періоду і визнання незаконним нарахування відсотків та пені,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати кредитний договір б/н від 14 лютого 2010 року, укладений між нею та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк) таким, що діяв у період з 05 серпня 2010 року по 30 жовтня 2016 року включно; визнати незаконним нарахування відповідачем з 01 листопада 2016 року відсотків за користування кредитним лімітом на суму 897,11 грн, відсотків за прострочений кредит - 26 384,60 грн та пені - 1 200 грн за період з 01 листопада 2016 року по 31 жовтня 2017 року на загальну суму 28 481,71 грн.

Позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що 14 липня 2010 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір б/н згідно з яким вона отримала кредитні картки № НОМЕР_1 - зі строком дії з 05 серпня 2010 року по 30 червня 2014 року включно та № НОМЕР_2 - зі строком дії з 06 березня 2013 року по 31 жовтня 2016 року включно. Строк кредитування за вказаним договором закінчився 31 жовтня 2016 року, однак відповідач безпідставно продовжив нараховувати їй відсотки, пеню та штрафи. Так, за період з 01 листопада 2016 року по 31 жовтня 2017 року відповідач нарахував їй відсотки за користування кредитним лімітом і за прострочений кредит та пеню за прострочену заборгованість за кредитом на загальну суму 28 481,71 грн.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2019 року - без змін.

27 листопада 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є визнання кредитного договору б/н від 14 лютого 2010 року таким, що діяв у період з 05 серпня 2010 року по 30 жовтня 2016 року та визнання незаконним нарахування з 01 листопада 2016 року відсотків за користування кредитним лімітом, відсотків за прострочений кредит і пені за період з 01 листопада 2016 року по 31 жовтня 2017 року на загальну суму 28 481,71 грн. Вказана справа визнана апеляційним судом малозначною.

Касаційна скарга містить посилання на випадок, передбачений підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що суди попередніх інстанцій неповно дослідили наявні у справі докази, не дали їм належної правової оцінки, не застосували правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12, від 31 жовтня 2018 року у справі 202/4494/16-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та дійшли неправильного висновку, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того, неодноразове ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень може спричинити порушення права на справедливий суд, закріплене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зазначені заявником доводи є істотними, свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції. Тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржувані у ній судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 як споживач фінансових послуг звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги в цій справі на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389, статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року.

Витребувати з Корюківського районного суду Чернігівської області цивільну справу № 736/312/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору таким, що діяв протягом певного періоду і визнання незаконним нарахування відсотків та пені.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 січня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук