Справа № 266/6330/18
Провадження № 2/266/201/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.01.2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Д'яченко Д.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в департаменті соціального захисту, як уповноважений представник родини на щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: м. Маріуполь, вул. В. Морська, буд. 75, починаючи з 25.11.2014 року. Так, на звернення відповідача від 25.05.2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, позивачем на підставі наданих документів родині було призначено допомогу з 25.05.2016 року по 24.11.2016 року. Так до родини відповідача ОСОБА_1 також входили ОСОБА_2, яка померла 24.10.2016 року. При цьому відповідачем була отримана допомога на суму 707,20 гривень в листопаді 2016 року на члена родини ОСОБА_2 Крім того зазначено, що позивач письмово повідомив відповідача про необхідність добровільно виплатити незаконно отриману суму, проте така суму повернута не була. У звязку із чим позивач звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути на його користь з ОСОБА_1 надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 707,20 гривень, а також судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 гривень.

Відповідно до ухвали суду від 20.11.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивачу вручена копія ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Судовим повідомленням, відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Перешкод для розгляду справи немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Маріупольської міської ради № 7/21-1883 від 27.09.2017 року "Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради" рішення № 7/20-1724 від 25.07.2017 року доповнено п. 14 в редакції: "визначити, що департамент соціального захисту населення міської ради, який є правонаступником управлінь, здійснює права, обовязки, функції, повноваження управлінь соціального захисту населення щодо соціального захисту населення з 01.01.2018 року".

Судом встановлено, що за рішеннями Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради від 25.05.2016 року, відповідачу ОСОБА_1 призначена допомога переміщеним особам на проживання, в тому числі і на члена сімї ОСОБА_2, яка надала згоду на отримання допомоги, на період часу з 25.05.2016 року по 24.11.2016 року. (а.с.9,10)

Згідно, свідоцтва про смерть серія І-НО № 965286 від 24.10.2016 року, виданого Приморським районним у місті Маріуполя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 померла 24.10.2016 року. (а.с.6)

З Рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 27.10.2016 року слід, що у ОСОБА_1 встановлена переплата на члена сімї у розмірі 707,20 гривень, (а.с.8)

Листом від 01.08.2017 року за № 08/9187 УПСЗН Приморського району Маріупольської міської ради звернулось до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про повернення зайво отриманої суми у розмірі 707,20 гривень. (а.с.5)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно п. п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року (далі Порядок), визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

Відповідно до абз. 8 п. 3 Порядку якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією, поданою компетентним органом.

Відповідно до п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи докази надані в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що позов має бути задоволений, шляхом стягнення з відповідача надмірно виплачених коштів у розмірі 707,20 гривень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати.

На підставі викладеного, ст. 1066 ЦК України, керуючись ст. ст. 81,223,235,258, 259,279,280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, надмірно виплачені коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 707,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

На рішення може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д`яченко Д. О.