15.01.2019 Справа № 363/3694/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач участі в утриманні свого малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,не приймає, а тому на його утримання позивачка просить присудити від доходів відповідачки виплату коштів у розмірі 1/2 частини щомісячно, крім того просить стягувати на її утримання аліменти у розмірі 1/7 частини щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі з 03 жовтня 2014 року, від шлюбу у них народився син ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 від 18 січня 2017 року.

Малолітня дитина проживає разом із позивачкою, за твердженням позивачки відповідач участі в утриманні дитини не приймає, що змусило її звернутись до суду.

Відповідач належної участі в утриманні дитини не приймає та ухиляється від обов'язку утримувати дитину.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти в розмірі Ѕ частини від доходів відповідача щомісячно і таким чином позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2, 4 і 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трьохрічного віку.

Тому, вимога позивачки про стягнення з відповідача на її утримання аліментів у розмірі 1/7 від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох річного віку, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан сторін, те, що позивачка самостійно утримує малолітню дитину та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти в заявленому позивачкою розмірі, який буде найбільше відповідати інтересам дитини та який визнаний відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 200, ч. 4 ст. 206, 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути щомісячно на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) на утримання малолітньої дитини, сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 17 вересня 2018 року.

Стягнути щомісячно на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) з ОСОБА_3 (ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти в розмірі 1/7 частини від усіх видів заробітку (доходу), на її утримання до досягнення ОСОБА_4 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 17 вересня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Повне судове рішення складено 28 січня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2 виданий 28 листопада 2014 року, проживає в Київській області, Вишгородському районі, АДРЕСА_1).

Відповідач: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3 виданий 8 червня 1995 року Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП НОМЕР_1, проживає в, АДРЕСА_2).

Суддя