ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м. Харків

Справа № 641/7078/19

Провадження № 22-ц/818/5175/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участю секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Відділення №10 Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус»,

третя особа: Приватне підприємство «Будсервіс 2»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Відділення №10 Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус», Приватне підприємство «Будсервіс 2» про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2019 року в складі судді Боговського Д.Є., -

встановив:

У вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Відділення №10 Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус», Приватне підприємство «Будсервіс 2» про поділ майна подружжя, в якому просить визнати за ним право власності на 4/5 частин однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також на Ѕ частини нежитлового приміщення 4-го поверху №16 в нежитловому будинку літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 4,1 м2 та на Ѕ частини грошового вкладу в сумі 15650,00 грн.

Одночасно із позовом позивачем подано заяву, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони відчуження на спірний об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_3 , посилаючись на те, що відповідач має намір на її відчуження, що може призвести до ускладнення виконання рішення суду та поновлення порушених прав в разі задоволення позову.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Відділення №10 Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус», Приватне підприємство «Будсервіс 2» про поділ майна подружжя задоволено.

Заборонено відчуження однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не встановлено кому належить зазначена квартира та чи взагалі існує вона як об`єкт нерухомого майна.

Також зазначає, що посилання позивача на те, що під час шлюбу він самостійно виплатив заборгованість в розмірі 71839, 27 грн. є такою, що не відповідає дійсності, оскільки гроші, що були зароблені ними під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення суду.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони відчуження на спірний об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_3 . Підставою для забезпечення позову та підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову зазначає, що відповідач, має намір на її відчуження, у зв`язку з цим, на думку позивача, необхідно вжити заходів забезпечення позову.

Матеріали справи свідчать, що предметом розгляду у справі між позивачем та відповідачем є спір про поділ майна подружжя, в якому позивач просить визнати за ним право власності на 4/5 частин однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також на Ѕ частини нежитлового приміщення 4-го поверху №16 в нежитловому будинку літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 4,1 м2 та на Ѕ частини грошового вкладу в сумі 15650,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була придбана згідно кредитного договору, в період шлюбу, а саме 24 вересня 2018 року за спільні кошти подружжя.

Вказана обставина відповідачем також не заперечується.

З урахуванням встановлених судом обстави колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що посилання позивача на те, що під час шлюбу він самостійно виплатив заборгованість в розмірі 71839, 27 грн. є такою, що не відповідає дійсності, оскільки гроші, що були зароблені ними під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя, колегією суддів не приймаються, оскільки стосуються розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко