У х в а л а

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 456/2-6/11

провадження № 61-21630ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Паллада», приватний нотаріус, про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, визнання рішень зборів учасників товариства незаконними та договорів недійсними; за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Паллада» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, визнання рішень зборів учасників товариства незаконними, визнання договорів недійсними; за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи: прокуратура м. Стрий, прокуратура Львівської області, Головне управління юстиції у Львівській області, Стрийське міське управління юстиції у Львівській області, про усунення перешкод у користуванні приміщенням, виселення та вселення, зняття заборони на відчуження частини будинку,

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України

у прохальній частині касаційної скарги заявники просять скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2017 року.

Пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, рішення (ухвала), що оскаржується.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржують постанову Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2017 року, копію якої до суду касаційної інстанції не надано.

Відповідно до даних, що внесено до ЄДРСР у цивільній справі № 456/2-6/11, інформація щодо прийняття постанови Львівським апеляційним судом від 11 жовтня 2017 року у цій справі відсутня.

Так, не можуть бути об`єктом касаційного оскарження судові рішення, якщо вони не ухвалювалися судом.

Ураховуючи наведене, заявникам необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги відповідно до положень статті 409 ЦПК України, надати суду касаційної інстанції належно оформлену та засвідчену відбитком гербової печатки суду копію оскаржуваного судового рішення та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з копіями скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення вище зазначених недоліків строк до 08 січня

2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян