КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/1665/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3234/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку, компенсації, індексації, та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Ул'яновської О.В.,-

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 рокуу задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок» проти апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про його час і місце повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року стягнуто з державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок» на користь ОСОБА_1 19 865 грн 04 коп. заборгованості по заробітній платі, 34 540 грн 95 коп. компенсації втрати частини заробітку, 42 485 грн 52 коп. середнього заробітку за час затримки в розрахунку, а всього 96 891 грн 51 коп. без урахування зборів та податків. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року залишено без змін.

Постановою від 05 грудня 2017 року закінчено виконавче провадження по виконавчому листу виданому на підставі виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року.

Відповідно до виписки по картковому рахунку № 0090-3591 станом на 12 грудня 2017 року ОСОБА_1 перераховано кошти у розмірі 96 891 грн 51 коп., згідно розпорядження державного виконавця № 53844536 від 04 грудня 2017 року.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що фактично датою виплати заборгованості по заробітній платі є 04 грудня 2017 року.

Враховуючи значний проміжок часу між прийняттям рішення Святошинським районним судом м. Києва та виконанням рішення суду, на підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України, позивач просив стягнути середній заробіток, що підлягає виплаті станом на 03 грудня 2017 року в розмірі 47 038 грн 52 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до індексу зростання цін станом на 03 грудня 2017 року в розмірі 10 385 грн 98 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

З урахуванням наведеного підставою відповідальності власника (підприємства) відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України є склад правопорушення, який включає два юридичних факти - це порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника.

Заявлені вимоги позивача ОСОБА_1 у даній справі обґрунтовані несвоєчасним виконаннямрішення Святошинськогорайонного суду м. Києва.

Таким чином, правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин та заявлених вимог позивача стосуються порядку компенсації присудженої за рішенням суду суми заробітної плати, у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення, а тому на дані правовідносини норми статей 116, 117 КЗпП України не поширюються.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, урахував вищенаведені вимоги закону, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 листопада 2018 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 25 березня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко