Провадження № 2/344/4084/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 33 роки помер її син ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 . Інші 3/4 частки цієї квартири належать: 1/4 частина позивачу, 1/4 частина ОСОБА_2 та 1/4 належала ОСОБА_4 . Після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , її мати, як спадкоємець, котра постійно проживала з спадкодавцем вважається такою, що прийняла спадщину в розмірі 1/4 частини цієї квартири. Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 ще не оформила. Її покійний син ОСОБА_3 не був одруженим, дітей не мав. Він без реєстрації у встановленому законом порядку проживав з нею та чоловіком в належному їй на праві власності житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 . Вони з чоловіком та сином вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_3 не мав постійної роботи, останні місяці перед смертю зловживав спиртним. Напередодні своєї смерті, 23.06.2016 року лікувався у Надвірнянській ЦРЛ внаслідок зловживання алкоголем, а ІНФОРМАЦІЯ_6 року звідти був доставлений до реанімаційного відділення центральної міської клінічної лікарні м. Івано-Франківська, де і помер того ж дня. Як видно з медичних документів лікувальних закладів місцем проживання ОСОБА_3 вказане АДРЕСА_2. Похорон ОСОБА_3 проводила вона та чоловік. Вона як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 . Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки на день смерті ОСОБА_3 не був зареєстрований в будинку АДРЕСА_5 , тому в нотаріуса немає підстав вважати, що ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця проживала з ним, а отже ОСОБА_1 пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову просила задовольнити.

Відповідач подала заяву про визнання позову, просила позов задовольнити, справу розглядати у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9).

З копії свідоцтва про право власності на житло від 11.06.1993 року встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.06.2016 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.03.2017 (а.с.13).

Відповідно до довідки № 1055 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/ осіб від 07.11.2018 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 (а.с. 16).

Згідно довідки Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради № 508 від 29.03.2019 року ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 , станом на 26.06.2016 року за даною адресою були зареєстровані ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

З копії медичних документів (карти хворого, який вибув із стаціонару №б345/16, лікарського свідоцтва про смерть № 285, виписки із медичної картки стаціонарного хворого, ) встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав за адресоюм . АДРЕСА_2 (а.с. 17-20).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_3 на день смерті не був зареєстрований в будинку АДРЕСА_5 , тому в нотаріуса немає підстав вважати, що ОСОБА_7 проживала з ОСОБА_3 на день його смерті, а тому ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_7 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 12).

Здійснення права на спадкування визначено главою 87 ЦК України.

Частиною 2 статті 315 ЦПК, визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ст. 1268 ЦК України , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - відеозаписів , висновків експертів .

Факт, який просить встановити заявник, потрібен їй для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надані належні та допустимі докази, на підтвердження факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року та факту проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про визнання права власності на 1/4 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 за позивачкою в порядку спадкування за законом, то суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Разом з тим, вимога позивача про визнання за нею в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , права власності на 1/4 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 є передчасною, оскільки не позбавляє її права звернутись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, тому у задоволенні цих вимог позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 1217, 1223, 1233, 1258, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 214, 215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.