Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 317/2145/15-ц

провадження № 61-34119св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.

суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2, який діє в інтересах держави в особі Запорізької міської ради,

відповідачі: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

треті особи: комунальне підприємство «Управління капітального будівництва» Запорізької міської ради, реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_18 , приватні нотаріуси Запорізького міського нотаріального округу Вартанова Олеся Степанівна, Карташова Тамара Михайлівна , публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області на рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року в складі колегії суддів: Трофимової Д. А., Крилової О. В., Дзярука М. П., та касаційні скарги ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року в складі судді Мінгазов Р. В. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року в складі колегії суддів: Кочеткова І. В., Маловічко С. В., Гончар М. С.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року прокурор в інтересах держави в особі Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , треті особи - КП «Управління капітального будівництва» Запорізької міської ради, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції, приватні нотаріуси Запорізького міського нотаріального округу Вартанова О. С. та Карташова Т. М. , про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення землі.

Позов мотивований тим, що в ході перевірки встановлено, що головою Запорізької районної державної адміністрації (далі - Запорізька РДА) за результатами розгляду заяв громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок, розташованих на території Долинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства загальною площею 17,0000 га прийнято розпорядження № 418 від 25 лютого 2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок, розташованих на території Долинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства».

У подальшому розпорядженням Запорізької РДА № 586 від 18 березня 2010 року «Про затвердження проекту відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» затверджено проект землеустрою щодо відведення громадянам згідно додатку земельних ділянок кожному в межах норми безоплатної приватизації за рахунок земель запасу Долинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

Пунктом 2 вказаного розпорядження передано громадянам, згідно додатку, у власність земельні ділянки, кожному в межах норми безоплатної приватизації за рахунок земель запасу (рілля) Долинської сільської ради, які розташовані за межами населених пунктів, для ведення особистого селянського господарства.

У подальшому на підставі вказаного розпорядження громадянам були видані державні акти на право власності на вказані земельні ділянки.

Прокурор вважає, що розпорядження Запорізької РДА № 586 від 18 березня 2010 року є незаконними та підлягає скасуванню, оскільки рішенням Запорізької ради народних депутатів № 18 від 19 березня 1992 року Управлінню капітального будівництва Запорізького міськвиконкому м. Запоріжжя для будівництва мікрорайону № 18 в Хортицькому житловому масиві 01 липня 1992 року видано Державний акт на право постійного користування землею № 000166 на земельну ділянку площею 45,2 га, розташовану за межами населених пунктів на території Долинської сільської ради Запорізького району.

Відповідно до пункту 1.1. Статуту КП «Управління капітального будівництва», що затверджений розпорядженням Запорізького міського голови № 12р від 14 січня 2004 року «Про затвердження статуту комунального підприємства «Управління капітального будівництва», КП «Управління капітального будівництва» засноване на комунальній власності Запорізької міської ради, шляхом реорганізації державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому» на підставі рішення сесії Запорізької міської ради № 19 від 15 жовтня 2003 року «Про реорганізацію державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому» та є його правонаступником.

21 жовтня 2014 року прокуратурою м. Запоріжжя до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України.

В ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню 12 лютого 2015 року державним інспектором Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої встановлено порушення вимог частини шостої статті 118 та частини другої статті 149 ЗК України при винесенні головою Запорізької РДА розпорядження № 586 від 18 березня 2010 року «Про затвердження проекту відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства».

Відповідно до графічного плану, виконаного під час досудового розслідування ФОП ОСОБА_24 , земельні ділянки, які передано у власність громадянам на підставі розпорядження голови Запорізької РДА № 586 від 18 березня 2010 року, знаходяться в межах земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні КП «Управління капітального будівництва» Запорізької міської ради.

Проте КП «Управління капітального будівництва» Запорізької міської ради у встановленому законом порядку згода на вилучення спірних земельних ділянок з його постійного користування Запорізькій РДА не надавалась.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року у справі № 334/2473/15-к, ОСОБА_25 , яка обвинувачувалася у вчинені злочину, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, за ознаками службового недбальства, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 21 жовтня 2014 року, закрито у зв`язку із закінченням строків давності.

Вказаною ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя встановлено, що ОСОБА_25 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 367 КК України, водночас, остання звільнена від кримінальної відповідальності, що не є виправданням особи.

Таким чином, факт порушення вимог земельного законодавства при передачі земельних ділянок відповідачам в межах норми безоплатної приватизації за рахунок земель запасу Долинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року у справі № 334/2473/15-к, відповідно до якої ОСОБА_25 фактично визнано винною у скоєні злочину,

Також прокурор вважає, що строк на звернення до суду з позовом вираховується з моменту винесення Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвали від 04 червня 2015 року про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000020 за обвинуваченням ОСОБА_25 у скоєнні злочину, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, а тому строк позовної давності ним пропущено з поважних причин.

Посилаючись на зазначені обставини, прокурор просив суд:

- поновити пропущений строк для подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації та повернення землі;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 586 від 18 березня 2010 року «Про затвердження проекту відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства»;

- визнати недійними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

- скасувати записи про державну реєстрацію державних актів на право власності на вищевказані земельні ділянки;

- зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 повернути спірні земельні ділянки власнику землі - територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради;

- витребувати у ОСОБА_21 та ОСОБА_8 спірні земельні ділянки на користь територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

- скасувати рішення приватних нотаріусів Запорізького міського нотаріального округу Карташової Т. М. та Вартанової О. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких внесено записи про державну реєстрацію за ОСОБА_5 та ОСОБА_8 права власності на об`єкти нерухомого майна - земельні ділянки.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що відповідачі ОСОБА_23 та ОСОБА_22 померли, у зв`язку з чим, ухвалою суду до участі у справі у якості відповідачів були залучені їх правонаступники - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в якості третьої особи був залучений ОСОБА_18 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року позов прокурора Запорізької міської прокуратури № 2, який діє в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 586 від 18 березня 2010 року «Про затвердження проекту відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0416, серія ЯК № 808420 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_1 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №56.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0417, серія ЯК № 808421 від 09 квітня 2010 року, виданий ОСОБА_2 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №91.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0418, серія ЯК № 808422 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_3 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №58.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0419, серія ЯК № 808423 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_4 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 55.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0420, серія ЯК № 808424 від 30 березня 2010 року, виданий ОСОБА_23 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0421 серія ЯК № 808425 від 16 березня 2010 року, виданий ОСОБА_22 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0422 серія ЯК № 808426 від 19березня 2010 року, виданий ОСОБА_7 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 51.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0423 серія ЯК № 808427 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_6 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 50.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0424 серія ЯК № 808428 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_14 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0425 серія ЯК № 808429 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_20 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0426 серія ЯК № 808430 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_15 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 54.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0427 серія ЯК № 808431 від 20 травня 2011 року, виданий ОСОБА_10 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 000160.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0428 серія ЯК № 808432 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_11 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0429 серія ЯК № 808433 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_12 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52.

Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0430 серія ЯК № 808434 від 30 березня 2010 року, виданий ОСОБА_13 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0416, площею 1,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_2 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0417, площею 1,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0418, площею 0,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_4 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0419, площею 0,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Витребувано у ОСОБА_21 земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0420, площею 1,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області на користь територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_17 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0421, площею 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_7 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0422, площею 0,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_6 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0423, площею 1,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Витребувано у ОСОБА_8 земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0424, площею 1,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області та земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0426, площею 1,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області на користь територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_20 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0425, площею 1,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_10 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0427, площею 1,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_11 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0428, площею 1,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_12 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0429, площею 1,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_13 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0430, площею 1,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Вартанової О. С. від 06 серпня 2014 року № 14951600 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 6581188 про державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 21, земельну ділянку кадастровий номер: :08:001:0420, площею 1,5000 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Карташової Т. М. від 11 червня 2014 року № 13680259 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 5962644 про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 21, земельну ділянку кадастровий номер: :08:001:0424, площею 1,0000 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Карташової Т. М. від 11 червня 2014 року № 13703589 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №5973768 про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 21 (земельну ділянку кадастровий номер: :08:001:0426) площею 1,5000 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

У задоволенні іншої частини позову прокурора Запорізької міської прокуратури № 2, який діє в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, відмовлено.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що право постійного користування земельною ділянкою, яке в установленому законом порядку перейшло до КП «Управління капітального будівництва» від ДКП «Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому», не втрачається, а зберігається до його добровільного переоформлення підприємством. Земельні ділянки, які передані у власність відповідачам на підставі розпорядження Запорізької райдержадміністрації № 418 від 18 лютого 2010 року, входять до земельної ділянки площею 45,2 га, яка на підставі рішення Запорізької ради народних депутатів № 18 від 19 березня 1992 року передана в постійне користування Управлінню капітального будівництва Запорізького міськвиконкому м. Запоріжжя для будівництва мікрорайону № 18 в Хортицькому жилмасиві. Таким чином розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 586 від 18 березня 2010 року є незаконним та підлягає скасуванню, державні акти на право власності на земельні ділянки отримані у порушення статей 116, 118 ЗК України та на підставі незаконного розпорядження, що є підставою для визнання їх недійсними. Також, земельні ділянки підлягають витребуванню у відповідачів та поверненню територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, оскільки правова підстава для їх використання відпала. Крім того, підлягає скасуванню рішення приватного нотаріуса Вартанової О. С., за якими право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0420 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 3604 від 06 серпня 2014 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулися ОСОБА_13 та ОСОБА_5 .

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_13 задоволено частково. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року по цій справі в частині задоволення позову прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, про:

- визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 586 від 18 березня 2010 року «Про затвердження проекту відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» у відношенні громадян ОСОБА_23 та ОСОБА_13 ;

- визнання недійсним державного акта на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0430, серія ЯК № 808434 від 30 березня 2010 року, виданого ОСОБА_13 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82;

- витребування у ОСОБА_21 земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0420, площею 1,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, на користь територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради;

- зобов`язання ОСОБА_13 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0430, площею 1,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, власнику землі - територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради;

- скасування рішення приватного нотаріуса Вартанової О. С. від 06 серпня 2014 року № 14951600 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 6581188 про державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 21, земельну ділянку кадастровий номер: :08:001:0420, площею 1,5000 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області,

скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, який діє в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, відмовлено. В іншій частині рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року справі залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в зазначеній частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що державний акт на право постійного користування землею № 000166, виданий Управлінню капітального будівництва Запорізького міськвиконкому м. Запоріжжя є чинним, проте його правонаступником - КП «Управління капітального будівництва», не було вчинено необхідних дій, спрямованих на оформлення свого права користування земельною ділянкою, а земельним законодавством не передбачено автоматичного переходу прав на земельні ділянки, а вимагається оформлення прав на них за певною процедурою. Таким чином, оскільки КП «Управління капітального будівництва» не вживало необхідних заходів до оформлення свого права землекористування, правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку у підприємства відсутні, тому достатніх підстав для задоволення позову прокурора не вбачається.

Крім того, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулись ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 .

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційні скарги ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 відхилено. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

Відхиляючи апеляційні скарги ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що до КП «Управління капітального будівництва» перейшли усі майнові права попередника - державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва» шляхом правонаступництва, в тому числі і право користування спірною земельною ділянкою і таке право посвідчено Державним актом на право постійного користування землею № 000166, не припинилось. Спірні земельні ділянки на підставі Державного акту на право постійного користування землею №000166 належать КП «Управління капітального будівництва» Запорізької міської ради, яке відповідно до статуту засноване на комунальній власності Запорізької міської ради, власником у відповідності з вищевказаним пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону спірної землі на даний час є Запорізька міська рада, яка своєї згоди на вилучення земельних ділянок не надавала. У передбаченому законом порядку рішення про вилучення у землекористувача розпорядником спірних земельних ділянок не приймалося. Також суд виходив з того, що ні прокурор, ні Запорізька міська рада не були обізнані про прийняття Запорізькою районної державною адміністрацією розпорядження від 18 березня 2010 року № 586, а тому прокурором не пропущено строк позовної давності, який обчислюється в даному випадку з дати реєстрації кримінального провадження у ЄРДР.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та узагальнення їх доводів

У лютому 2017 року заступник прокурора Запорізької області подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій,посилаючись на неправильне застосуваннясудом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року та залишити в силі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано, що КП «Управління капітального будівництва» перейшли усі майнові права попередника - державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва» шляхом правонаступництва, в тому числі і право користування спірною земельною ділянкою і таке право посвідчено Державним актом на право постійного користування землею №000166, не припинилось. Апеляційний суд, без наведення мотивів та будь-яких норм законодавства, дійшов помилкового висновку, що спірні земельні ділянки, відведені розпорядженням райдержадміністрації від 18 березня 2010 року № 586, не входять до земель, право на які посвідчується державним актом на право постійного користування землею № 000166.

У червні 2017 року ОСОБА_20 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій,посилаючись на неправильне застосуваннясудами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року в частині визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 586 від 18 березня 2010 року «Про затвердження проекту відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства»; визнання недійсним державного акта на земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0425 серія ЯК № 808429 від 19 березня 2010 року, виданий ОСОБА_20 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53; зобов`язання ОСОБА_20 повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0425, площею 1,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області власнику землі територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, який діє в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, відмовити.

У червні 2017 року ОСОБА_8 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій,посилаючись на неправильне застосуваннясудами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року в частині визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 586 від 18 березня 2010 року «Про затвердження проекту відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства»; витребування у ОСОБА_8 земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0424, площею 1,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області та земельну ділянку кадастровий номер :08:001:0426, площею 1,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області на користь територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради; скасування рішення приватного нотаріуса Карташової Т. М. від 11 червня 2014 року № 13680259 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 5962644 про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 21, земельну ділянку кадастровий номер: :08:001:0424, площею 1,0000 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області; скасування рішення приватного нотаріуса Карташової Т. М. від 11 червня 2014 року № 13703589 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №5973768 про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 21 (земельну ділянку кадастровий номер: :08:001:0426) площею 1,5000 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, який діє в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, відмовити.

Також у червні 2017 року ОСОБА_11 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, який діє в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, відмовити.

Касаційні скарги ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій не враховано, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею, який виданий запорізькою районною радою народних депутатів на підставі рішення від 19 березня 1992 року № 18, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 77, в якості землекористувача зазначене УКБу Запорізького міськвиконкому, а не ДКБ «Управління капітального будівництва». Питання правонаступництва ДКБ «Управління капітального будівництва» від УКБу Запорізького міськвиконкому, а не ДКБ «Управління капітального будівництва» судами не досліджувалося. Також судами не враховано, що норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. У даному випадку особа відповідача та позивача збігається в особі запорізької районної державної адміністрації. Суди не звернули уваги, що стаття 261 ЦК України пов`язує початок перебігу строку позовної давності не тільки з моментом, коли особа дізналась, але і коли могла дізнатись про порушення свого права, а Запорізька міська рада могла дізнатися про виділення земельних ділянок негайно (у березні 2010 року), тому що це встановлений законом її обов`язок.

Короткий зміст заперечень на касаційну скаргу та узагальнення їх доводів

У червні 2017 року до суду касаційної інстанції від Запорізької міської ради надійшли пояснення на касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області, у яких міська рада просила скасувати рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року, а рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року залишити без змін, посилаючись на те, що земельні ділянки не вибували із постійного користування КП «Управління капітального будівництва», а тому були незаконно передані відповідачам. Крім того, прокурором не пропущено строк позовної давності, оскільки про вказане порушення йому стало відомо з матеріалів кримінального провадження, а Запорізька міська рада не отримувала оскаржуване розпорядження Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області.

Також, у жовтні 2017 року та у листопаді 2017 року Запорізька міська рада та В . о . керівника запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області подали заперечення на касаційні скарги ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_8 , у яких просили касаційні скарги відхилити, а рішення суду першої інстанції від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду від 01 червня 2017 року залишити без змін, посилаючись на те, рішення судів ухвалені відповідно до норм матеріального та процесуального права.

У березні 2018 року публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний Банк» подало відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_20 та на касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області, у яких просив касаційну скаргу ОСОБА_28 задовольнити, а касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області залишити без задоволення, посилаючись на те, що Запорізька міська рада ніколи не здійснювала права власності щодо спірних земельних ділянок, відповідно відсутні підстави для задоволення позову в інтересах Запорізької міської ради, як органу, право якого не порушено. Крім того, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області в указаній справі і витребувано цивільну справу № 317/2145/15-ц із Запорізького районного суду Запорізької області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_20 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2019 року справу № 317/2145/15-ц призначено до розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга заступника прокурора Запорізької області підлягає задоволенню, а касаційні скарги ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 залишенню без задоволення, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що рішенням Запорізької районної ради народних депутатів № 18 від 19 березня 1992 року Управлінню капітального будівництва Запорізького міськвиконкому м. Запоріжжя для будівництва мікрорайону № 18 у Хортицькому жилмасиві виділено 45,2 га землі, в тому числі 41,8 га пашні (землі запасу), 3,4 га - покритих лісом земель Запорізького лісгоспу.

На підставі вказаного рішення 01 липня 1992 року Управлінню капітального будівництва видано Державний акт на право постійного користування землею № 000166 на земельну ділянку площею 45,2 га в межах згідно з планом землекористування. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 77.

На відшкодування збитків, завданих Запорізькій районній раді народних депутатів від втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва у зв`язку із передачею вищевказаної земельної ділянки у постійне користування Управлінню капітального будівництва, виконком Запорізької міської ради перерахував на розрахунковий рахунок Запорізького райвиконкому компенсацію у розмірі 26 532 000 крб.

Відповідно до пункту 1.1. Статуту КП «Управління капітального будівництва», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 12р від 14 січня 2004 року «Про затвердження статуту комунального підприємства «Управління капітального будівництва», підприємство засноване на комунальній власності Запорізької міської ради, шляхом реорганізації державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому» на підставі рішення сесії Запорізької міської ради № 19 від 15 жовтня 2003 року «Про реорганізацію державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому» та є його правонаступником.

Головою Запорізької районної державної адміністрації за результатами розгляду заяв 15 громадян про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок прийнято розпорядження № 418 від 25 лютого 2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок, розташованих на території Долинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства». Пунктом 1 вказаного розпорядження надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 15 громадянам площею по 1,00 га кожному, ОСОБА_15 ділянки площею 1,50 га, у власність для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 17,0000 га, із земель запасу Долиської сільської ради, розташованих за межами населеного пункту.

На підставі розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації № 586 від 18 березня 2010 року відповідачами отримано державні акти на право власності на земельні ділянки кадастрові номери: :08:001:0416 ОСОБА_1 виданий державний акт серія ЯК № 808420 від 19 березня 2010 року; :08:001:0417 ОСОБА_2 виданий державний акт серія ЯК № 808421 від 09 квітня 2010 року; :08:001:0418 ОСОБА_3 виданий державний акт серія ЯК № 808422 від 19 березня 2010 року; :08:001:0419 ОСОБА_4 виданий державний акт серія ЯК № 808423 від 19 березня 2010 року; :08:001:0420 ОСОБА_23 виданий державний акт серія ЯК № 808424 від 30 березня 2010 року; :08:001:0421 ОСОБА_22 виданий державний акт серія ЯК №808425 від 16 березня 2010 року; :08:001:0422 ОСОБА_7 виданий державний акт серія ЯК № 808426 від 19 березня 2010 року; :08:001:0423 ОСОБА_6 виданий державний акт серія ЯК №808427 від 19 березня 2010 року; :08:001:0424 ОСОБА_14 виданий державний акт серія ЯК № 808428 від 19 березня 2010 року; :08:001:0425 ОСОБА_20 виданий державний акт серія ЯК № 808429 від 19 березня 2010 року; :08:001:0426 ОСОБА_15 виданий державний акт серія ЯК № 808430 від 19 березня 2010 року; :08:001:0427 ОСОБА_10 виданий державний акт серія ЯК № 808431 від 20 травня 2011 року; :08:001:0428 ОСОБА_11 виданий державний акт серія ЯК № 808432 від 19 березня 2010 року; :08:001:0429 ОСОБА_12 виданий державний акт серія ЯК №808433 від 19 березня 2010 року; :08:001:0430 ОСОБА_13 виданий державний акт серія ЯК № 808434 від 30 березня 2010 року.

В подальшому земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0420 ОСОБА_23 за договором купівлі-продажу № 3604 від 06 серпня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Вартановою О. С., відчужена на користь ОСОБА_5 ; земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0424 ОСОБА_14 за договором купівлі-продажу № 3432 від 11 червня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Карташовою Т. М., відчужена на користь ОСОБА_8 ; земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0426 ОСОБА_15 за договором купівлі-продажу № 3471 від 11 червня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Карташовою Т. М., відчужена на користь ОСОБА_8 .

Відповідно до Плану утворення територій та встановлення меж Долинської сільської ради народних депутатів Запорізького району від 12 квітня 1993 року, розробленому Запорізькою філією інституту землеустрою, земельна ділянка контуру № 79 площею 45,2 га належить до земель Управління капітальної власності Запорізького міськвиконкому. Зовнішні контури земельної ділянки, зазначені у державному акті на право постійного користування землею № 000166 співпадають з межами ділянки № 79 на Плані утворення територій Долинської сільської ради. Площа землі, що визначена у цій схемі та державному акті на право постійного користування землею також є аналогічною - 45,2 га.

Візуальним накладенням вказаного контуру землі, визначеному на Плані утворення територій під № 79 на викопіювання із Публічної кадастрової карти України, вбачається що спірні земельні ділянки відведено саме за рахунок цих земель.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року у справі № 334/2473/15-к кримінальне провадження №0000020 за обвинуваченням В . о. начальника відділу Держкомзему у Запорізькому районі у вчиненні злочину, передбачено частиною другою статті 367 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Судом встановлено, що дії вказаної посадової особи призвели до незаконної передачі розпорядженням Запорізької районної державної адміністрації від 18 березня 2010 року № 586 у власність громадян земельних ділянок, що фактично входить до складу земельної ділянки площею 45,2 га, що перебуває у постійному користуванні КП «Управління капітального будівництва» для будівництва мікрорайону №18 в Хортицькому житловому масиві.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Як зазначалося вище, судом встановлено, що КП «Управління капітального будівництва», засноване на комунальній власності Запорізької міської ради, шляхом реорганізації державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому» на підставі рішення сесії Запорізької міської ради № 19 від 15 жовтня 2003 року «Про реорганізацію державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому» та є його правонаступником.

Таким чином, ДКП «Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому м. Запоріжжя» було реорганізовано у КП «Управління капітального будівництва».

Чинний Земельний кодекс України визначив право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина перша статті 92 ЗК України).

Підстави припинення користування земельними ділянками унормовані статтею 141 ЗК України. За приписами наведеної норми такими підставами є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати. Наведеною правовою нормою в якості самостійної підстави для припинення права користування земельною ділянкою визначено припинення діяльності державних та комунальних підприємств установ та організацій. Припинення діяльності зазначених юридичних осіб пов`язане з неможливістю подальшого здійснення ними своїх юридичних обов`язків та реалізації суб`єктивних прав. Припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ, організацій відбувається у разі їх ліквідації або реорганізації. В розумінні статті 141 Земельного кодексу України, припинення права користування земельною ділянкою не передбачає автоматичного переходу цього права до іншого суб`єкта господарювання.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» і стаття 125 ЗК України пов`язують виникнення права на земельну ділянку з моментом державної реєстрації відповідного права.

Державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

Проте, обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який містився також у пункті 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, визнаний неконституційним на підставі рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005(у справі №1-17/2005) у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками). Зокрема, вказаним рішенням визнано неконституційними положення пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення та положення пункту 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року № 563-XII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. Таке рішення Конституційного Суду України мотивовано тим, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 27 ЗК України (в редакції від 1990 року) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства.

Згідно з п. «в» частини 1 статті 141 ЗК України 2001 року підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Статтею 104 ЦК України передбачені умови припинення юридичної особи, а статтею 108 цього Кодексу передбачене перетворення юридичної особи. Ці дії мають різні юридичні наслідки. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Відповідно до положень статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права. Згідно статті 181 вказаного Кодексу до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) - належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Приписи пункту «в» частини 1 статті 141 ЗК України слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Як встановлено судом першої інстанції, КП «Управління капітального будівництва» є правонаступником державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва Запорізького міськвиконкому».

За таких обставин, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що до КП «Управління капітального будівництва» перейшли усі майнові права попередника - державного комунального підприємства «Управління капітального будівництва» шляхом правонаступництва, в тому числі і право користування спірною земельною ділянкою, і таке право посвідчено Державним актом на право постійного користування землею № 000166, не припинилось.

Землекористувач добровільно не відмовився від права користування земельною ділянкою, загальною площею 45,2 га, а припинення діяльності землекористувача відбулося у зв`язку із наявністю його правонаступника, отже, КП «Управління капітального будівництва» має право постійного користування цією земельною ділянкою.

У передбаченому законом порядку рішення про вилучення у землекористувача розпорядником спірних земельних ділянок не приймалося.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт належності вказаних вище земельних ділянок, що незаконно передані у власність громадянам, до масиву земель, право на які посвідчується державним актом на право постійного користування землею № 000166 від 01 липня 1992 року, зокрема, про вказані обставини зазначено у акті перевірки Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 12 лютого 2015 року, законність дій щодо складання якого не оспорювалася відповідачами.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення від 25 січня 2017 року, та скасовуючи рішення суду першої інстанції, вказаного не врахував, та дійшов помилкового висновку, що КП «Управління капітального будівництва» не вживало необхідних заходів до оформлення свого права землекористування, правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку у підприємства відсутні, а тому відсутні підстави для задоволення позову прокурора.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що земельні ділянки, які передані у власність відповідачам на підставі розпорядження Запорізької райдержадміністрації № 418 від 18 лютого 2010 року, входять до земельної ділянки площею 45,2 га, яка на підставі рішення Запорізької ради народних депутатів № 18 від 19 березня 1992 року передана в постійне користування Управлінню капітального будівництва Запорізького міськвиконкому м. Запоріжжя для будівництва мікрорайону №18 в Хортицькому житловому масиві. Таким чином розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 586 від 18 березня 2010 року є незаконним та підлягає скасуванню, державні акти на право власності на земельні ділянки отримані у порушення статей 116, 118 ЗК України та на підставі незаконного розпорядження, що є підставою для визнання їх недійсними. Земельні ділянки підлягають витребуванню у відповідачів та поверненню територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Крім того, підлягає скасуванню рішення приватного нотаріусу Вартанової О. С., за якими право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0420 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 3604 від 06 серпня 2014 року.

Щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 про пропуск строку позовної давності та пред`явлення позову прокурором в інтересах неналежного позивача, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 122 ЗК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій.

За інформацією управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області від 31 липня 2015 року спірні земельні ділянки знаходяться на землях, розпорядником яких є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Враховуючи, що спірні земельні ділянки на підставі Державного акта на право постійного користування землею № 000166 належать КП «Управління капітального будівництва» Запорізької міської ради, яке відповідно до статуту засноване на комунальній власності Запорізької міської ради, власником у відповідності з вищевказаним пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону спірної землі на даний час є Запорізька міська рада, яка своєї згоди на вилучення земельних ділянок не надавала.

У передбаченому законом порядку рішення про вилучення у землекористувача розпорядником спірних земельних ділянок не приймалося.

За вказаних обставин висновки суду першої інстанції про те, що позов пред`явлено прокурором в інтересах належного позивача, є обґрунтованими.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто в основу конструкції частини першої статті 261 ЦК України покладено принцип єдності (одинності) суб`єкта, чиї права порушено.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що у випадку, коли законодавець вживає вислови «свої цивільні права», «цивільні права особи», «здійснення права», він має на увазі право, яке належить одній особі, право однієї особи, а не декількох осіб, якщо інше прямо не зазначено у тексті відповідної норми.

Тому при тлумаченні вимог щодо початку перебігу позовної давності слід керуватися тим, що перебіг позовної давності починається від дня, коли про відповідні обставини, тобто про порушення права, довідалася, могла довідатися або зобов`язана була довідатися особа, яка є носієм цього права, а не інша особа, у тому числі й та, якій за законом надано повноваження по захисту цього права, тобто прокурор.

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, якою може бути і прокурор, перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Іншого правила щодо визначення початку перебігу позовної давності частина перша статті 261 ЦК України не містить.

Відповідно до частини сьомої статті 261 ЦК України винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені частиною першою статті 46 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи у суді першої інстанції), відповідно до якої прокурор має процесуальні права й обов`язки особи, в інтересах якої він діє, за винятком права укладати мирову угоду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що на позови прокурора, які пред`являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа, яка наділена повноваженнями власника чи користувача земельної ділянки з правом розпорядження нею, довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Якщо у передбачених законом випадках з позовом до суду звернувся прокурор в інтересах відповідного органу, то позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатись саме цей орган, а не прокурор, оскільки законом не передбачено жодних виключень щодо застосування правила, передбаченого частиною першою статті 261 ЦК України. Не наведено й інших законів щодо можливості відліку позовної давності з моменту, коли прокурор дізнався про порушення прав держави.

Судом першої інстанції встановлено, що про факти порушення вимог законодавства при винесенні Запорізькою райдержадміністрацією розпорядження від 18 березня 2010 року № 586 прокуратура м. Запоріжжя, процесуальним правонаступником якої є Запорізька місцева прокуратура №2, дізналась з матеріалів кримінального провадження №0000020, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2014 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 364 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ані прокурор, ані Запорізька міська рада не були обізнані про прийняття Запорізькою районної державною адміністрацією розпорядження від 18 березня 2010 року № 586, а тому доводи апеляційних скарг про обчислення строків позовної давності у цій справі саме із вказаної дати є безпідставними.

Судом вмотивовано зазначено, що строк для звернення до суду пропущено не було, оскільки позов пред`явлено 14 липня 2015 року, інших належних та допустимих доказів того, що органам прокуратури чи позивачеві було раніше відомо про наявність спірного рішення Запорізької районної державної адміністрації та порушення вимог діючого законодавства не надано.

За таких обставин рішення суду першої інстанції від 02 серпня 2016 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року в оскаржуваній частині підлягають залишенню без змін.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною першою статті 410 ЦПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, в той час як апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вимог до ОСОБА_13 та ОСОБА_5 дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того, підлягає залишенню без змін рішення суду першої інстанції від 02 серпня 2016 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року в частині вирішення позову до ОСОБА_20 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11

Доводи касаційних скарг ОСОБА_20 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанційв цій частині, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Касаційні скарги ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_13 та ОСОБА_5 скасувати, а рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року в цій частині залишити в силі.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року в частині вирішення позову до ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_11 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук
М. Ю. Тітов