Справа № 366/80/19
Провадження № 2/366/226/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2019 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

при секретарі Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Мусійківської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Мусійківської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14 січня 2018 року померла її бабуся ОСОБА_5, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя вона склала заповіт на її користь. Заповіт посвідчено Мусійківською сільською радою 16 вересня 2009 року, за реєстром №13.

На день смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно:

-житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Мусійки, вул.Центральна,164 Іванківського району Київської області.

Спадщину після смерті бабусі позивач прийняла, подала заяву про прийняття спадщини до ОСОБА_7, приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу, 12 квітня 2018 року (спадкова справа №20/2018).

08 січня 2019 року вона звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок їй було відмовлено, оскільки не було пред»явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

У 1930 році батьки спадкодавці побудували житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Мусійки, вул.Центральна,164 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння вони будували за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Після їх смерті будинок по сільській раді перейшов до їх доньки (бабусі позивачки) ОСОБА_5. Документами, що підтверджують право власності на будинок є довідки Мусійківської сільської ради (виписка з погосподарської книги №2, особовий рахунок №0145-1 та виписка із земельно-кадастрової книги).

Спадкоємцем за заповітом , який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, є вона, її онука ОСОБА_2. Відповідачі (діти спадкодавці) ОСОБА_3 та ОСОБА_4, спадщини не приймали, на спадкове майно не претендують. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає.

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її бабусі ОСОБА_5, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Мусійки, вул.Центральна,164 Іванківського району Київської області.

У судове засідання сторони не зявилися.

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі ; позов підтримує повністю .

Відповідач, ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі; позов ОСОБА_2 визнає в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_4 звернулася до суду з нотаріально завіреною заявою, в якій зазначила, що з позовною заявою ОСОБА_2 ознайомлена, заперечень не має. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач, Мусійківська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що позов ОСОБА_2 визнають, заперечень не мають; просять розглядати справу без участі представника сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Відповідачі позов визнали.

Позивач надала суду належні докази спадкоємця за заповітом: копію свідоцтва про смерть спадкодавиці ОСОБА_5, яка померла 14 січня 2018 року; копію заповіту, посвідченого секретарем Мусійківської сільської ради 16 вересня 2009 року за реєстром №13, з якого слідує, що ОСОБА_5 все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповідає ОСОБА_2.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови ОСОБА_7, приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вих.№ 01/02-31 від 08.01.2019р., спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла ОСОБА_2, заявою №47 від 12 квітня 2018 року. Інших спадкоємців немає.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_7, приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вих.№ 01/02-31 від 08.01.2019р., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: с.Мусійки, вул.Центральна,164 Іванківського району Київської області, що належав ОСОБА_5, яка померла 14 січня 2018 року, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 1223, 1269, 1270, 1298 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її бабусі ОСОБА_5, яка померла 14 січня 2018 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Мусійки, вулиця Центральна,164 (сто шістдесят чотири) Іванківського району Київської області. Будинок розміром житлової площі 16,1 кв. метрів, розміром загальної площі 46,4 кв. метрів, в плані під літ. «А», з надвірними будівлями і спорудами: веранда «а», ганок, сарай «Б, Г», вбиральня «В», прибудова «Д», огорожа - №1, ворота/хвіртка - №2, хвіртка - №3, колодязь I, водопровід II.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.А. Тетервак