Справа № 541/2194/19
Провадження №2/541/1125/2019
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
06 грудня 2019 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Куцин В.М.,
секретаря судових засідань Прус Т. В.
з участю представника позивача, адвоката Жага Е.Г.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миргородської територіальної громади в особі Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа - Приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Руслан Вікторович, ОСОБА_2
24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миргородської територіальної громади в особі Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа - Приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Руслан Вікторович, ОСОБА_2 .
Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 176,8 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 .
Обґрунтовуючи позов посилалася на те, що його батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миргороді Полтавської області.
Після смерті батька в м. Миргороді Полтавської області відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок загальною площею 176,8 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
05.09.2019 року він звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлого батька ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В
Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 176,8 кв. м., у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.
08 червня 2006 року рішенням № 117 виконкомом Миргородської міської ради Полтавської області затверджено акт про закінчення і прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння, про що свідчить витяг з рішення № 117 від 08.06.2006 та відповідно акт від 08.06.2006.
Згідно вищевказаного акту будівництво було розпочато забудовником ОСОБА_3 у 1992 році та завершено у 2006 році. На цьому ж акті зазначено, що 27 червня 2006 року власнику було видано домову книгу.
Відповідно до витягу з вищевказаного рішення (№117 від 08.06.2006 ) виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області дозволив ОСОБА_3 оформити свідоцтво на право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 95,8 кв.м. та корисною площею 176,8 кв.м.
19 травня 2006 року батько отримав, замовлений у дочірньому комунальному підприємстві «Миргородтехінвентаризація», технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 .
18 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернувся у ДКП «Миргородтехінвентаризація» з метою отримати інформацію щодо права власності на будинок, де йому видали довідку № 617 від 18.11.2013 про те, що на будинок за адресою АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано.
З метою оформити право власності на свій будинок, згідно діючих на той час правил, його батько звернувся до Миргородської міської ради із заявою про присвоєння поштової адреси його будинку.
12 грудня 2013 року виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області на засіданні тридцять восьмої сесії Миргородської міської ради п`ятого скликання було затверджено рішення №803 та присвоєно поштову адресу ( АДРЕСА_1 ) житловому будинку і приватизованій земельній ділянці, на якій він збудований.
У зв`язку зі станом здоров`я ОСОБА_3 , не завершив оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок загальною площею 176.8 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Померлий ОСОБА_3 залишив заповіт, який перебуває у спадковій справі заведеній приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В.
Право власності спадкодавця на житловий будинок загальною площею 176,8 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено належними і допустимими доказами, проте, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 , він не має можливості успадкувати вказаний вище об`єкт нерухомості в позасудовому порядку, відтак змушений звернутися до суду з даним позовом.
Відповідно до ухвали судді від 30 вересня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання .
Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Миргородської територіальної громади в особі Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа - Приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Руслан Вікторович в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 .
Представник позивача, адвокат Жага Е.Г. в підготовчому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.
Представник відповідача Миргородської територіальної громади в особі Миргородської міської ради Полтавської області в підготовче засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 39).
Третя особа приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Руслан Вікторович в підготовче засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа ОСОБА_2 в підготовчому засіданні просила позовні вимоги задовільнити, оскільки будинок будувався для брата і вона не має наміру його успадковувати. На підставі заповіту вона успадкувала інший будинок після смерті батька.
Заслухавши представника позивача, третю особу, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.04.2017 року (а.с. 8).
Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 24.10.1974 (а.с. 7).
ОСОБА_3 відповідно до заповіту від 02.12.2013 року заповідав житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с. 43 зворот).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно померлого, у тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з рішення № 117 від 08.06.2006 затверджено акт про закінчення і прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння та дозволено ОСОБА_3 оформити свідоцтво на право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 95,8 кв.м. та корисною площею 176,8 кв.м. (а.с. 15).
Згідно акту про закінчення і прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння будівництво було розпочато забудовником ОСОБА_3 у 1992 році та завершено у 2006 році (а.с. 16-18).
19 травня 2006 року ОСОБА_3 отримав у дочірньому комунальному підприємстві «Миргородтехінвентаризація», технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 20-26).
18 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернувся у ДКП «Миргородтехінвентаризація» з метою отримати інформацію щодо права власності на будинок, де видано довідку № 617 від 18.11.2013 про те, що на будинок за адресою АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 27).
12 грудня 2013 року виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області на засіданні тридцять восьмої сесії Миргородської міської ради п`ятого скликання було затверджено рішення №803 та присвоєно поштову адресу ( АДРЕСА_1 ) житловому будинку і приватизованій земельній ділянці, на якій він збудований (а.с. 19).
05 вересня 2019 року Постановою приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазиничем Р.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 176,8 кв. м., у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (а.с. 9).
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за заповітом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Судом встановлено, що у спадкодавця ОСОБА_3 виникло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджується доказами, дослідженими судом, зокрема: рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області № 117 від 08.06.2006 про затвердження акту про закінчення і прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння та дозвіл ОСОБА_3 на оформлення свідоцтва на право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 95,8 кв.м. та корисною площею 176,8 кв.м.; Актом про закінчення і прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння, затвердженого виконавчим комітетом Миргородської міської ради від 08.06.2006 (а.с.15-18).
Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності.
Встановлено, що спадкодавець набув право власності з моменту завершення будівництва , однак за життя всупереч вимог п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України не провів його державну реєстрацію .
Оскільки спадкоємець, позивач ОСОБА_1 не може будь яким іншим способом захистити свої спадкові права та його право на оформлення спадкових прав на житловий будинок померлого ОСОБА_3 порушено, тому воно підлягає судовому захисту.
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.
Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.
Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України).
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Спадщина може бути визнана відумерлою та передана у комунальну власність в порядку визначеному ст. 1277 ЦК України і тому саме міська рада за місцем відкриття спадщини є відповідачем по справі.
Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку з господарським спорудами та будівлями підтверджений, а тому зазначений будинок з господарськими будівлями входить до складу спадщини після його смерті.
Позивач є спадкоємцем по заповіту майна, яке належало померлому батьку ОСОБА_3 , вчинив дії по прийняттю спадщини, тому він набув право на це майно в порядку спадкування. Це право відповідачем не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає.
Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Позовні вимоги позивача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення.
В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.
Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216,1217,1233, 1268 ЦК України, ст. ст. 5,10, 12, 13,200, 263, 264, 265, 266, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем міста Миргород Полтавської області, рнокпп НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 176,8 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2019 року.

Суддя: В. М. Куцин