КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про заміну сторони виконавчого провадження

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року,

встановив:

заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2017 року було задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь банку заборгованість в розмірі 106 110 грн. 05 коп.

У березні 2019 року ТОВ «Глобал Спліт» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у даній справі, посилаюсь на те, що 06 березня 2019 року між ним та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» було укладено Договір про відступлення права вимоги.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року заяву було задоволено, замінено сторону виконавчого провадження.

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення

ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, представник ТОВ «Глобал Спліт» посилався на те, що 06 березня 2019 року між ним та ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого до заявника перейшло право вимоги за кредитним договором від 10 квітня 2013 року, укладеним з ОСОБА_1 , поручителем за яким є ОСОБА_2 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року заяву було задоволено, замінено сторону виконавчого провадження.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявник набув право вимоги за кредитним договором, заборгованість за яким була стягнута заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2017 року, а тому підстави для відмови у заміні стягувача у виконавчому провадженні - відсутні.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження отримання ним права вимоги від ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», оскільки наданий до суду додаток до Договору про відступлення права вимоги не підписаний його сторонами. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 березня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №146. Умовами пункту 2.1 даного Договору його сторони погодили, що банк відступає новому кредитору право вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, визначених у Додатку №1 до цього Договору. Заявником до суду було надано витяг з вказаного Додатку №1, з якого вбачається, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором від10 квітня 2013 року, укладеного з ОСОБА_1 . Із вказаного витягу вбачається, що кредитним договір, який був предметом розгляду у даній цивільній справі, у реєстрі боржників міститься під номером 717, що підтверджує недоцільність надання до суду повного реєстру боржників, викладеного у Додатку №1 до Договору.

Доказів про те, що право вимоги до ТОВ «Глоба Спліт» від первісного кредитора не перейшло, а зобов`язання виконуються боржниками на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», до суду скаржником ОСОБА_2 не надано.

Безпідставними є і доводи апелянта про те, що дія кредитного договору була припинена в момент направлення ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» вимоги боржникам про дострокове погашення кредиту, що робить неможливим передачу будь-яких прав та обов`язків за ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Положеннями ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду і посилання скаржника на те, що на момент звернення ТОВ «Глобал Спліт» до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадження таке виконавче провадження було відсутнє, оскільки норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер та в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Матеріали справи свідчать про те, що вимоги ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 були задоволені у повному обсязі заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2017 року.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 зазначав, що заборгованість, яка стягнута з нього та ОСОБА_1 рішенням суду, боржниками ні на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», ні на користь нового стягувача ТОВ «Глобал Спліт» не здійснювалась та не здійснюється. Доводів про те, яким чином порушуються права боржників внаслідок заміни сторони у виконавчому провадженні, пояснення ОСОБА_2 також не містять.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, ухвала була постановлена судом першої інстанції при дотриманні норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 09 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді