КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 382/440/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15606/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Кисіль О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

2 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок бездіяльності посадових осіб Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області ,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок бездіяльності посадових осіб Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 6 лютого 2019 року вона звернулася з заявою до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Зазначила, що вказану заяву посадовими особами Яготинського відділення поліції розглянуто не було, відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину) до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, досудове розслідування не розпочато.

У зв`язку з невнесенням відомостей до ЄРДР за її заявою, вона звернулася з відповідною скаргою до слідчого судді Яготинського районного суду. Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду від 5 березня 2019 року у справі № 382/317/19, подану нею скаргу в порядку ст. 303 КПК України задоволено. Зобов`язано посадових осіб Яготинського відділення поліції зареєструвати, подану нею заяву про вчинення кримінального правопорушення (злочину) до Єдиного реєстру досудових розслідувань та надати їй витяг з ЄРДР.

Таким чином, ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду від 5 березня 2019 року у справі № 382/317/19 встановлено протиправну бездіяльність посадових осіб Яготинського відділення поліції, яка виразилася у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою.

Так, незважаючи на доведений нею до Яготинського відділення поліції факт вчинення неправомірних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пов`язаних з посяганням на її життя і здоров`я, які, відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, поліцією не розпочато досудове розслідування вказаного факту.

В результаті такої неправомірної бездіяльності посадових осіб Яготинського відділення поліції, вона змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав та витрачати свій час. Завдана нею моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, пов`язана з тим, що вона не могла реалізувати своє право на розгляд заяви, поданої до Яготинського відділення поліції, й вимушена була докладати додаткових зусиль для поновлення свого права та розгляду своєї заяви в порядку, встановленому кримінально-процесуальним судочинством.

У зв`язку із викладеним, просила суд стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом їх списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом їх списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, вважаючи, що судом порушено норми матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 6 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

У зв`язку з невнесенням відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 , вона звернулася із скаргою до Яготинського районного суду Київської області на бездіяльність посадових осіб Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області.

Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду Київської області від 5 березня 2019 року у справі № 382/317/19 подану ОСОБА_1 скаргу в порядку ст. 303 КПК України - задоволено та зобов`язано посадових осіб Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 06 лютого 2019 року та зобов`язано Яготинське відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати ОСОБА_1 витяг з ЄРДР. (а.с. 9-11).

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами, діють правила ч. 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. ст. 1173, 1174 цього кодексу).

Таким чином, вважав, що обов`язковою умовою застосування цієї норми закону є завдання посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування шкоди при здійсненні нею своїх повноважень.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що Яготинське відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області не може бути відповідачем у даному цивільно-правовому спорі, оскільки не являється юридичною особою, а є лише структурним підрозділом ГУ НП в Київській області.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 6 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

У зв`язку з невнесенням відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 , вона звернулася із скаргою до Яготинського районного суду Київської області на бездіяльність посадових осіб Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області.

Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду Київської області від 5 березня 2019 року у справі № 382/317/19 подану ОСОБА_1 скаргу в порядку ст. 303 КПК України - задоволено та зобов`язано посадових осіб Яготинського Вп Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 6 лютого 2019 року та зобов`язано Яготинське відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати ОСОБА_1 витяг з ЄРДР. (а.с. 9-11).

Таким чином, оскільки саме Яготинським відділенням поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області не внесено відомостей до ЄРДР, чим за думкою позивача їй завдано моральну шкоду та враховуючи, що моральну шкоду позивач просить стягнути за рахунок державного бюджету, ОСОБА_1 вірно обрано відповідача у справі.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даному випадку регулюються частиною 6 статті 1176 ЦК України.

У відповідності до частини 6 статті 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі, внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідальність за шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудовим (службових) обов`язків відповідно до статті 1172 ЦК України покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина 1 статті 23 ЦК України).

Згідно частини 2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижучи підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 2 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тлумачення статті 1176 ЦК України свідчить, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності умов для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті: така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто на основі загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.

Отже, суд визнає факт заподіяння моральної шкоди бездіяльністю Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області, що полягало у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, що призвело до моральних страждань останньої, яка змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав та витрачати свій час, докладати додаткових зусиль для поновлення свого права та розгляду своєї заяви в порядку, встановленому кримінально-процесуальним судочинством.

Проте враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 3000 грн. завищеними.

Так, позивачеві спричинені моральні страждання, що безумовно змінило її нормальний життєвий ритм, проте інших доказів на підтвердження немайнових втрат(їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) до суду не надано, а тому керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, вважає за необхідним стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

У відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Як визначено у Рішенні Європейського суду з прав людини «Справа Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого королівства»(Case ofABDULAZIZ, CABALES AND BALKANDALI), 1985 р., з огляду на її природу, моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає с касуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок бездіяльності посадових осіб Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді