Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 712/6950/17-ц

провадження № 61-40934св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Сбербанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області, у складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Бородійчука В. Г., Бондаренка С. І., від 16 травня 2018 року.

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - відділ примусового виконання рішень), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - ПАТ «Сбербанк») про скасування постанови про арешт, розшук майна та заходів щодо обмеження виїзду за кордон.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що у провадженні відділу примусового виконання рішень знаходилося зведене виконавче провадження про стягнення з нього на користь ПАТ «Дочірний банк «Сбербанк» боргу на загальну суму у розмірі 7 470 924,00 грн. Постановами головного державного виконавця від 27 квітня 2017 року та від 04 травня 2017 року виконавчі листи на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачеві.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд:

- скасувати арешт на рухоме майно, який накладений постановою державного виконавця від 02 листопада 2012 року;

- скасувати арешт рухомого майна, а саме автомобіля марки «Toyota Auris», який накладений постановою державного виконавця від 23 січня 2013 року,

- скасувати арешт майна, накладений постановою державного виконавця від 25 червня 2013 року;

- скасувати арешт рухомого майна, а саме автомобіля марки «Toyota Auris» від 17 липня 2013 року;

- скасувати розшук транспортного засобу марки «Toyota Auris»;

- скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, у складі судді Мельник І. О., від 23 листопада 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , яке вжите відповідно до ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2017 року у цивільній справі № 712/5567/16-ц.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень відсутнє виконавче провадження щодо стягнення боргу з позивача на користь ПАТ «Сбербанк», оскільки виконавчі листи повернуто за відсутності у боржника майна, на яке можливо накласти стягнення. Також суд послався на те, що на час розгляду справи судом не надано доказів на підтвердження свідомого ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, оскільки є об`єктивні причини, а саме відсутність майна та незадовільний фінансовий стан позивача. За таких обставин місцевий суд задовольнив вимоги заявника у частині щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Рішення місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку ПАТ «Сбербанк».

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2018 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у справі відсутній спір про право, а тому у позовному порядку такий спір не вирішується і розгляду не підлягає, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув та розглянув справу у позовному провадженні, що не відповідає вимогам ЦПК України. ОСОБА_1 зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця до суду з підстав оскарження арешту майна, його розшуку та скасування тимчасових заходів щодо обмеження права виїзду за кордон не звертався. Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав не у визначений законом спосіб, то підстави для задоволення позову відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У липні 2018 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2018 року, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що апеляційний суд повно і всебічно не з`ясував обставини справи. Питання про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, вирішується у порядку позовного провадження. Крім того, апеляційний суд не викликав його у судове засіданні та розглянув справу за його відсутності.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

03 серпня 2018 року ухвалою Верховного Суду поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2018 року та відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді Лесько А. О. у касаційному провадженні № 61-40934св18 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справу розподілено судді-доповідачу.

06 листопада 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ «Сбербанк», про скасування постанови про арешт, розшук майна та заходів щодо обмеження виїзду за кордон, за касаційною скаргою ОСОБА_1. на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2018 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

ПАТ «Сбербанк» у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

На виконанні у відділі примусового виконання рішень перебувало зведене виконавче провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірний банк «Сбербанк» боргу на загальну суму у розмірі 7 460 924,00 грн.

Вказане зведене виконавче провадження складалося із чотирьох окремих виконавчих проваджень, які були відкриті на підставі чотирьох виконавчих листів, а саме: виконавчий лист у цивільній справі № 2-5463/10, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 11 жовтня 2012 року; виконавчий лист у цивільній справі № 2-1152/10, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 03 червня 2013 року; виконавчий лист у цивільній справі № 2/396/11, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси 02 квітня 2014 року; виконавчий лист у цивільній справі № 2-7973/11, виданий Шевченківським районним судом міста Києва 19 вересня 2012 року. У рамках зведеного виконавчого провадження постановами державного виконавця на все рухоме майно позивача, зокрема на легковий автомобіль марки «Toyota Auris 1.6 L», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було накладено арешт та оголошено його в розшук.

28 квітня 2017 року ОСОБА_1 отримав витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, де було виявлено, що протягом усього часу перебування вказаних виконавчих листів на виконанні в органах державної виконавчої служби (з 2012 року по квітень 2017 року) на рухоме майно позивача, зокрема і на автомобіль, було накладено загалом чотири арешти, два з яких стосуються всього рухомого майна позивача і два арешти накладено на автомобіль марки «Toyota Auris 1.6 L», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У подальшому постановами головного державного виконавця від 27 квітня 2017 року та від 04 травня 2017 року вказані вище виконавчі листи на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуті стягувачу без виконання.

Крім арештів, накладених у рамках зведеного виконавчого провадження, ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2017 року задоволено подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У касаційному порядку справа переглядається в частині вирішення позовних вимог, які були переглянуті в апеляційному порядку.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями статті 57 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2017 року (справа № 712/5567/16-ц) задоволено подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон та тимчасово обмежено у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України до виконання ним своїх зобов`язань згідно з рішеннями суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2017 року повернуто заявнику з підстав, визначених статтею 324 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 , зокрема, просив суд скасувати заходи щодо обмеження виїзду за кордон, тобто фактично повторно оскаржив ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2017 року.

За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав не у визначений законом спосіб.

За правилами статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що апеляційний суд не викликав його у судове засіданні та розглянув справу за його відсутності.

Із цього приводу колегія суддів зазначає, що повісткою від 26 квітня 2018 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що справа слухатиметься 16 травня 2018 року (т. 2, а.с. 164), а матеріали справи містять підтвердження того, що повістку у судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 отримав 02 травня 2018 року (т. 2, а.с. 169).

15 травня 2018 року до Апеляційного суду Черкаської області представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наявною процесуальною завантаженістю (т. 2, а.с. 170).

Також 15 травня 2018 року клопотання про відкладення розгляду справи було подано і самим ОСОБА_1 . Клопотання обґрунтовано його перебуванням на лікуванні у Третій Черкаській міській лікарні. Про це надано копію довідки Третьої Черкаської міської лікарні від 15 травня 2018 року про те, що ОСОБА_1 з 14 травня 2018 року по теперішній час перебуває на лікуванні, проведено консервативне лікування (т. 2, а.с. 173, 174). Оригінал вказаної довідки суду не надано.

За наведених обставин доводи заявника про те, що апеляційний суд не викликав його у судове засіданні та розглянув справу за його відсутності є безпідставними, оскільки заявник та його представник були завчасно повідомлені про час і місце слухання справи в суді апеляційної інстанції.

Повідомлені заявником та його представником причини неявки апеляційним судом поважними визнано не було, а суд касаційної інстанції у силу наданих процесуальних повноважень не має права оцінювати висновки апеляційного суду щодо поважності/неповажності причин неявки у судове засідання.

З урахуванням наведеного апеляційний суд відповідно до вимог статті 367 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його позову.

За правилами частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

СуддіА. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська