КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В. Кулікової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року про залишення позову без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору удаваним,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору удаваним.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору удаваним - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що висновки суду першої інстанції щодо повторної неявки представника позивача та самого позивача в судові засідання, не відповідають обставинам справи, адже жодний з учасників судового розгляду не був повідомлений належним чином, крім того, зазначила, що представника позивача 14 березня 2019 року о 16.20 годині прибувши в судове засідання та повідомивши про свою явку секретаря судового засідання, дізнався що засідання вже відбулося, оскільки було призначено на 14.03.2019 року о 16.00 годині та судом постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору удаваним без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам справи та нормам процесуального права.

Згідно до ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадків, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи не містять даних про вручення позивачу ОСОБА_1 судових повісток-повідомлень, а конверт з повідомленням про вручення був повернутий на адресу Печерського районного суду міста Києвау зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання (а.с.150).

З огляду на вказане, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, помилково вважаючи її такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи.

За положенням п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, що судом першої інстанції зроблено не було.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі "Bellet v. France" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору удаваним, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді Н.В. Ігнатченко

С.В. Кулікова