ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/691/19 Справа № 206/2435/18 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А.О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевича Євгена Володимировича на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року по справі за скаргою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевича Євгена Володимировича на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Данченко Олега Миколайовича, стягувач - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

04 травня 2018 року скаржник звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області Данченко О.М., стягувач - ОСОБА_3, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Данченка О.М. щодо винесення постанови від 24.04.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56255079 з примусового виконання виконавчого листа №206/4863/16-ц виданого 14.04.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська; скасувати постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Данченка О.М. від 24.04.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56255079 з примусового виконання виконавчого листа №206/4863/16-ц виданого 14.04.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська (а.с.1-6).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено повністю. Стягнуто з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевича Є.В. на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000 грн. (а.с.61-65).

Не погодившись з ухвалою суду, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою скаргу задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів. Зазначає, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, виконавчий лист виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська 14.04.2018 року є таким, що виданий на виконання рішення суду, яке не має законної сили, оскільки 06.04.2018 року особою, яка не брала участь у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов'язки, ОСОБА_4 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року про поворот виконання судового рішення у справі № 206/4863/16-ц подано апеляційну скаргу та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.04.2018 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою. Також, вказує, що висновки суду в частині стягнення з заявника витрат на правову допомогу не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки до суду не було надано жодного належного доказу про оплату таких послуг (а.с.73-81).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу необхідно задовольнити частково, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2018 року, яка набрала законної сили 03 квітня 2018 року, заяву ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про поділ (виділ) майна в натурі - задоволено. Допущено поворот виконання заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про поділ (виділ) майна в натурі. В порядку повороту виконання рішення суду від 06 лютого 2017 року по цивільній справі №206/4863/16-ц, провадження №2/206/113/17 зобов'язано приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевича Є.В., внести зміни до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині інформації про адресу нерухомого майна, що відчужувалось ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за №639, за договором купівлі-продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 642, зазначивши наступну правильну адресу: АДРЕСА_1. В частині інформації про частку, що відчужувалась ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 639, за договором купівлі - продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №642, зазначивши правильну частку 29/100. В частині інформації про право фактичного користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 600 кв.м, визначена п. 1 договору купівлі - продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №639. У п. 1 договору купівлі-продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №642, зазначити, що у користуванні всіх співвласників перебуває земельна ділянка, розташована під домоволодінням АДРЕСА_1, загальною площею 1200 кв. м. (а.с.14-18).

На виконання вищезазначеного рішення суду, Самарським районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист про зобов'язання приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевича Є.В. внести зміни до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині інформації про адресу нерухомого майна, що відчужувалось ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №639, за договором купівлі-продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №642, зазначивши наступну правильну адресу: АДРЕСА_1. В частині інформації про частку, що відчужувалась ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 639, за договором купівлі - продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №642, зазначивши правильну частку 29/100. В частині інформації про право фактичного користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 600 кв.м., визначена п. 1 договору купівлі - продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №639. У п. 1 договору купівлі-продажу 1/2 домоволодіння, укладеного 24 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №642, зазначити, що у користуванні всіх співвласників перебуває земельна ділянка, розташована під домоволодінням АДРЕСА_1, загальною площею 1200 кв. м.

24.04.2018 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Данченко О.М. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56255079 з виконання виконавчого листа № 206/4863/16ц виданого 14.04.2018 року. Документ вступив в законну силу 03.04.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська про зобов'язання приватного нотаріуса Рудкевича Є.В. внести зміни до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати, а саме: 7446 грн. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с.8-9).

24.04.2018 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Данченко О.М. направлено боржнику та стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 квітня 2018 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 206/4863/16-ц від 14 квітня 2018 року виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська (а.с.7).

З інформації про виконавче провадження в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень: номер виконавчого провадження 56255079, виконавчий лист виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 14.04.2018 року № 206/4863/16-ц, надійшов до державного виконавця 23.04.2018 року, боржник Рудкевич Євген Володимирович, РНОКПП - відсутній, відкриття ВП 25.04.2018р., дата набрання рішенням законної сили 03.04.2018р. (а.с.12-13).

Апеляційним судом Дніпропетровської області були розглянуті апеляційні скарги подані учасниками справи і 03.04.2018 року ухвалені постанови про залишення апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваних ухвал - без змін (а.с.54-58).

З матеріалів скарги вбачається, що заява стягувача про примусове виконання рішення надійшла до виконавчої служби 23.04.2018 року і наступного ж дня, а саме 24.04.2018 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Данченко О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено копію постанови сторонам, як того вимагає чинне законодавство.

В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень в графі відомості про проведення виконавчих дій зазначено, що відкрито виконавче провадження, дата виконавчої дії 25.04.2018 року, що зумовлено часом публікації в реєстрі після відправлення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання неправомірними дії державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Данченка О.М. та скасування винесеної ним постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2018 року. Стягуючи з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевича Є.В. на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000 грн., суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду.

У відповідності зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до змісту ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2018 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Данченко О.М. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56255079 з виконання виконавчого листа № 206/4863/16-ц виданого 14.04.2018р. З цієї ж постанови вбачається, що відсутні реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта і дата народження боржника - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевича Є.В. (а.с.8-9).

Так, за змістом ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місце знаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, то він повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення.

Метою виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження, є примусове виконання судових рішень (ст.1, 2 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом положень п.3 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, зокрема має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати інформацію, в тому числі конфіденційну, яка стосується особи боржника та його майнового стану.

З зазначеного питання Верховним Судом України висловлена правова позиція, викладена у постанові від 21 травня 2014 р по справі № 6-45цс14, яка є обов'язковою для застосування судами України. В даній постанові зазначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п. 6 ч.1 ст.26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст.18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до п. 3 ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Отже, не можна погодитись з доводами апеляційної скарги, про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Також, колегія суддів відхиляє аргументи щодо посилання заявника на те, що виконавчий лист виданий на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2018 року по справі № 206/4863/16-ц про поворот виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про поділ (виділ) майна в натурі, яка не набрала законної сили.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Так, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо:1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання;3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст.26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Так, у виконавчому листі виданому 14.04.2018 року і постанові державного виконавця про відкриття провадження зазначені відомості про набрання законної сили 03.04.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Апеляційним судом Дніпропетровської області були розглянуті апеляційні скарги, подані учасниками справи і 03.04.2018 року, ухвалені постанови про залишення апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваних ухвал - без змін (а.с.54-58). 25.04.2018 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4 відкрито апеляційне провадження. ОСОБА_4 не є учасником справи (сторона, третя особа, заявник, боржник, заінтересована особа) в розумінні ст. 42 ЦПК України.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів скарги вбачається, що заява стягувача про примусове виконання рішення надійшла до виконавчої служби 23.04.2018 року і наступного ж дня, а саме 24.04.2018 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Данченко О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено копію постанови сторонам, як того вимагає чинне законодавство.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов'язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок. На виконавчі процедури може впливати складність виконавчих процедур, поведінка особи - стягувача, поведінка компетентних державних органів та обсяг призначеної до стягнення суми (майна).

Щодо стягнення з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевича Є.В. на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.2-3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу стягувачем ОСОБА_3 надано: договір про надання правової (правничої) допомоги від 11.05.2018 року, укладений між ОСОБА_3 та Адвокатським бюро ОСОБА_9 «БІ ЕЙ СЕП-ГРУП» № 13- рд/212.1.3.2018, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, акт прийому-передачі виконаних робіт (а.с.34-36, 50-53).

Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати за надання правничої допомоги, а лише надано акт виконаних робіт.

Отже, доводи апелянта щодо безпідставного стягнення витрат на правничу допомогу є такими, що заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_3 у порушення вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, належними та допустимими доказами вказана вимога не була доведена, тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо стягнення витрат на правничу допомогу є помилковими.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів приходить до висновку, що дії та постанова державного виконавця повністю відповідають наведеним вище вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. Однак, помилково вважаючи підтвердженими понесені витрати на професійну правничу допомогу, безпідставно стягнув з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевича Є.В. на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000 грн.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення витрати на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевича Євгена Володимировича - задовольнити частково.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року - скасувати в частині стягнення з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевича Євгена Володимировича на користь ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: