пр. № 2-о/759/104/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

за участю секретаря - Медвідчук В.В.,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м.Києві цивільну справу за заявою

ОСОБА_2

заінтересовані особи:

Озерянська сільська рада Борщівського району Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4

про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року заявник ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києві від 18 вересня 2018 року відкрито провадження у справі.

В підготовчому судовому засіданні представником заінтересованої особи ОСОБА_5 заявлено клопотання про залученні до участі в справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка є інвалідом 1 групи, вчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 15.11.2018 р. залучено до участі в справі заінтересовану особу ОСОБА_2

21.12.2018 р. представником заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 подано до суду заяву про залишення даної заяви без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи представником заявника самостійно подано дану заяву, що не суперечить, а в цілому відповідає п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд.

Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є сторона. Листом Верховного Суду України від 25.05.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши клопотання представника, суд вважає, що заява про залишення вказаної заяви без розгляду не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому приймається судом.

Керуючись ст. ст. 257, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 заінтересовані особи: Озерянська сільська рада Борщівського району Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4

про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз'яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя П'ятничук І.В.