ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1429/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші справи позовного провадження
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

25 січня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд в складі судді Яцини В.Б., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги Державної казначейської служби України на рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року ухвалене в складі головуючого судді Поліщук Т.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби Україні в Московському районі м. Харкова, Державної казначейської служби, третя особа на стороні відповідачів - Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про стягнення майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року позов задоволено.

На вказане рішення суду 17 січня 2019 року Державна казначейська служба України в особі представника Ізмайлова В.О. засобами поштового зв'язку подала апеляційну скаргу, в якій містяться клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому вона посилається на правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду від 18 червня 2018 року по справі № 804/927/17, згідно якої Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік випадків та суб'єктів сплати судового збору, та Держава Україна, як апелянт у справі, не є платником судового збору та про поновлення строку на апеляційне оскарження, з посиланням на те, що відповідно до супровідного листа копія повного тексту рішення до них надійшла 22 грудня 2018 року.

Частиною 1 статті 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (частина 2 статті 354 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, рішення ухвалено 13 грудня 2018 року, при проголошенні рішення Державна казначейська служба України не була присутньою. Відповідно до супровідного листа 22 грудня 2018 року на її адресу надійшла копія рішення. Апеляційна скарга направлена поштою 17 січня 2019 року.

Таким чином, Державна казначейська служба України відповідно до частини 2 статті 354 ЦПК України має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року .

В апеляційній скарзі вказала, що відповідач у даній справі - Держава Україна не є платником судового збору у розумінні ст. 2 Закону України «Про судовий збір», оскільки не має статусу юридичної особи.

Також посилається на правову позицію висловлену в постанові Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року по справі № 914/1748/17, згідно якої, якщо позивач по справі не сплачував судовий збір за подання позову, то відбувається звільнення скаржника від сплати судового збору в апеляційній та касаційній інстанціях.

Проте з таким твердженням апелянта не можна погодитись, з огляду на наступне.

Статтею 1 Конституції України закріплено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Нормою ч. 2 ст. 5 Основного Закону визначено, що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Положенням ст. 6 Конституції регламентовано, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно до ч.1 ст.167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215 було затверджено Положення про Державну казначейську службу України, згідно ст. 1 якого Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У ч.1 ст.173 ЦК України зазначено, що у випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, від імені держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад за спеціальними дорученнями можуть виступати фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що Держава України приймає участь у правовідносинах через уповноважені органи державної влади, зокрема Державну казначейську службу України, яка є юридичною особою, та платником судового збору відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір».

Отже, перевіривши матеріали справи вважаю, що клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 статті 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт посилається на правові позиції, висловлені в постановах колегії суддів касаційного адіміністративного суду Верховного Суду від 18 червня 2018 року по справі № 804/927/17 та Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року по справі № 914/1748/17, як підставу звільнення від сплату судового збору.

Проте, ці посилання є помилковими, оскільки в постанові Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року по справі № 914/1748/17 зроблено висновок: якщо позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, тому позивач звільнений від сплати судового збору також і в разі подання ним апеляційної скарги, а не скаржник взагалі, як вважає Управління Державної казначейської служби України у Московському районі м. Харкова Харківської області, яке у даній справі є відповідачем.

Що стосується посилань на правову позицію, яка викладена в постанові колегії суддів касаційного адіміністративного суду Верховного Суду від 18 червня 2018 року по справі № 804/927/17, вони також є помилковими, оскільки в цій постанові зроблено висновок про те, що учасник справи, який здійснює свою діяльність без створення юридичної особи, не визначений платником судового збору, оскільки вони не є ані юридичними, ані фізичними особами, тому і не повинні додавати документ про сплату судового збору.

Відповідно до статті 170 ЦК України Держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вказала відповідачів які представляють Державу Україна в особі Управління Державної казначейської служби Україні в Московському районі м. Харкова та Державну казначейську службу, та зареєстровані як юридичні особи.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання Державній казначейській службі України про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями при поданні апеляційної скарги на рішення суду оплаті підлягає судовий збір - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону в редакції, що була чинна на час звернення позивача до суду, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою підлягав сплаті судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову ОСОБА_1 була визначена у розмірі 46564 грн. 78 коп.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи до суду першої інстанції судовий збір необхідно було сплатити в розмірі 704,80 грн., 150% від цієї суми становить 1057,20 грн.

Проте, судовий збір за подачу апеляційної скарги Державною казначейською службою України не сплачено.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу Державної казначейської служби України без руху для сплати судового збору в сумі 1057 грн. 20 коп. на розрахунковий рахунок: 0012; отримувач коштів: УК в Основ'янському районі м. Харкова 22030101; код отримувача (код за ЄРПОУ): 37999628 ;банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) ;код банку отримувача (МФО): 899998 ;код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: «*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа», та надання до Харківського апеляційного суду оригіналу квитанції оплати цих витрат.

Для вчинення апелянтами вказаних дій слід надати строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.136, 185, 354,356, 357 ЦПК України суддя

у х в а л и в:

Клопотання Державної казначейської служби Українипро поновлення процесуального строку на оскарження рішення суду задовольнити.

Поновити Державній казначейській службі України строк на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року.

У задоволення клопотання Державній казначейській службі України про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року - залишити без руху.

Встановити Державній казначейській службі України строк 10 днів для сплати судового збору в розмірі 1057,20 грн. з дня отримання копії цієї ухвали та роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б.Яцина.