ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1546/18 Номер провадження 22-ц/814/2965/19Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Обідіної О.І., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивачі: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція"

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція"

на рішення Хорольського районного суду Полтавської області, ухвалене 23 серпня 2019 року у складі судді Миркушіної Н.С.

по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" про відшкодування моральної шкоди, заподіяною джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулись до суду із вказаним позовом та просили стягнути з ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" на їх користь по 300 000 грн. моральної шкоди, завданою смертю їх батька внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позовних вимог вказували, що 24 січня 2018 року близько 17:50 год. водій ОСОБА_4 , перебуваючи в трудових відносинах ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" та керуючи належним даному підприємству автомобілем марки DAF XF 105.460Т д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки KRONE SDP27 д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Від отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер.

Вказували, що смертю батька його дітям було заподіяно моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню підприємством, з яким водій ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 80 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" на користь ОСОБА_3 80 000 грн. моральної шкоди.

Рішення суду вмотивовано тим, що смертю батька ОСОБА_2 та ОСОБА_3 останнім було заподіяно моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню підприємством, з яким водій ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція", просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою того, що моральна шкода вже була відшкодована страховиком.

Представником позивачів ОСОБА_6 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що вважає рішення місцевого суду законним та справедливим.

У судовому засіданні апеляційного суду позивачі та їх представник адвокат Павленко Р.С. не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представником ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" - адвокатом Петренком П.І., який не з`явився в судове засідання, заявлено клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та час.

Колегія суддів відхиляє клопотання адвоката Петренка П.І. про відкладення розгляду справи, оскільки його відсутність при розгляді справи не призведе до порушення принципу рівності сторін, оскільки позивачі та їх представник у судове засідання також не з`явилися. Свої доводи щодо незаконності і необґрунтованості судового рішення відповідач навів в апеляційній скарзі, у межах яких апеляційним судом і здійснюється розгляд справи.

Окрім цього, при вирішенні питання щодо відкладення розгляду справи, колегія суддів враховує строк розгляду справи, встановлений ст. 371 ЦПК України та відсутність клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2018 року близько 17 год. 50 хв. в темний час доби, по автодорозі сполученням Київ - Харків - Довжанський від м. Полтави у напрямку м. Києва рухався автомобіль марки DAF XF 105.460Т д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки KRONE SDP27 д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція", під керуванням водія ОСОБА_4 , який проїжджаючи в районі 308 км. вказаної автодороги, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

У результаті ДТП пішоходу ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 10 від 26 лютого 2018 року були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що потягли смерть

Постановою заступника начальника СУ ГУНП в Полтавській області ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 27 березня 2018 року вказане кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом встановлено та визнано сторонами, що автомобіль DAF XF 105.460Т д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки KRONE SDP27 д.н.з. НОМЕР_2 , належать на праві власності ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція", а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_5 , який загинув на місці ДТП

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про стягнення з ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" моральної шкоди, пов`язаною зі смертю батька ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала , зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Таким чином, зобов`язання по відшкодуванню шкоди, завданої ОСОБА_4 під час виконання ним своїх трудових обов`язків, несе ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція".

Посилання апелянта на недоведеність позивачами розміру понесеної моральної шкоди є безпідставними, оскільки сам факт смерті батька позивачів свідчить про заподіяння моральної шкоди.

Розмір такої моральної шкоди визначається виключно судом на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Місцевий суд у повному обсязі врахував глибину фізичних та душевних страждань позивачів, характер та тривалості їх немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану, зважаючи на невідворотність завданої шкода, оскільки настала смерть близької людини, беручи до уваги обставини ДТП, внаслідок якої настала смерть батька позивачів, зокрема те, що потерпілий на момент наїзду перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим допустив грубу необережність, а також відсутність вини водія у вчиненні ДТП. Тому визначена судом грошова оцінка моральної шкоди не викликає сумнівів.

Отже, місцевий суд вірно визначив розмір моральної шкоди по 80 000 грн. кожному позивачу, який відповідачем не оспорюються, оскільки останнім в апеляційній скарзі не наведено доводів щодо помилкового розрахунку моральної шкоди.

Проте, місцевим судом залишено поза увагою, що цивільно-правова відповідальність ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" на момент ДТП була застрахована в ПАТ СК «Країна».

Згідно страхових актів № 49/48399/Ж1/3.2.2 та № 49/48399/Ж2/3.2.2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі по 11 169 грн. кожній.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що розмір моральної шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, то різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою має бути виплачено особо, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, а саме ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція".

Отже, на користь позивачів з відповідача підлягає стягненню по 68 831 грн. моральної шкоди кожному (різниця між розміром моральної шкоди, визначеної судом, та сплаченого страхового відшкодування).

Виходячи з викладеного, внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, місцевим судом помилково визначено розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду у відповідній частині.

Застосувавши правило взаємозарахування судового збору, визначене ч. 10 ст.141 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що понесені відповідачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 1, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" задовольнити частково.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2019 року в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди - змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , 68 831 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Транспорт-Експедиція" на користь ОСОБА_3 68 831 грн. відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.І. Обідіна

Л.М. Хіль