Провадження № 2/761/6395/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Ганущака А.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Дворніченка Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання представника третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвоката Дворніченка Любомира Володимировича про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайівський», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із вказаним позовом згідно вимог якого просив суд стягнути із відповідача на свою користь матеріальну шкоду (3% річних, пеню, збитки від інфляції а витрати на листування) в сумі 10718,48 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на рахунок позивача відповідачем було перераховано 19.04.2019 грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/15870/17 зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» включити інформацію про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню згідно із договором банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) №980-002-000003515 від 18.05.2016.

Відповідною ухвалою суду вказану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження, вподальшому залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як третю особу без самостійних вимог.

До суду надійшла заява представника третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження по справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України і в заяві посилається на ту обставину, спір стосується правомірності дій ФГВФО, пов`язаних із виплатою вкладнику відшкодування за вкладами, а тому має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

В судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вказуючи на його безпідставність.

В судовому засіданні представники відповідача не з`явився, а представник третьої особи підтримав клопотання про закриття провадження у справі посилаючись на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому не підсудні Шевченківському районному суду м. Києва.

Дослідивши подане клопотання, вислухавши думки представників сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, з наступних підстав.

Вимоги п.1 ч.1 ст.19 КАС України передбачають, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23 травня 2016 року «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року Хе 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та рішення від 13 червня 2016 року Хе 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк «Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня по 22 червня 2016 року.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року який вподальшому відповідним рішенням було продовжено по 12.07.2020 року включно.

Таким чином, відносини банку та його вкладників регулюються вимогами спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі №4452), за частиною першою статті першої якого встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

В свою чергу, відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 1,3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Положеннями п. 1 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону визначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 жовтня 2018 року рішенням Окружного адміністративного суду у справі №826/15870/17 зокрема, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» включити інформацію про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню згідно із договором банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) №980-002-000003515 від 18.05.2016. Вказане рішення набуло законної сили згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду 05.02.2019 року.

За наслідками звернення за отриманням вказаних коштів позивач їх отримав тільки 17.04.2019 року.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач просять суд стягнути з відповідача свою користь матеріальну шкоду (3% річних, пеню, збитки від інфляції а витрати на листування) в сумі 10718,48 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Слід зазначити, що відповідно до п.25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013р. №8, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори які виникають у цих правовідносинах є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, а саме у спорах фізичних та юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень , дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з предмету спору у цій справі та регулювання спірних правовідносин дає підстави вважати, що заявлені у позові вимоги із врахування повноважень відповідача є спором про виконання Фондом своїх делегованих йому державою владних управлінських функцій. Відтак, вимоги про стягнення з Фонду гарантування вкладників фізичних осіб інфляційних втрат та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання за період після виплати Фондом відшкодування за вкладами стосуються безпосередньо правомірності дій останнього, пов`язаних з виплатою вкладнику відшкодування за вкладами, тому підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вказані висновки викладені у постанові Об`єднанної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі №727/11256/17-ц.

Таким чином 05.09.2019 Верховний Суд у постанові по справі № 761/11256/17 (провадження № 61-31354сво18) дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інфляційних втрат та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання за період після виплати Фондом відшкодування за вкладами стосуються безпосередньо правомірності дій останнього, пов`язаних із виплатою вкладнику відшкодування за вкладами, тому підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в адміністративному судочинстві в порядку, визначеному КАС України, а тому клопотання представника третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.3 ст.266 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255-256, 258- 261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання представника третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвоката Дворніченка Любомира Володимировича про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайівський», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайівський», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: