Провадження №2/359/296/2019
Справа №359/2122/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області про зняття арешту з описаного майна та повернення вилученого майна. В обґрунтування позову вказала на те, що на виконанні у Бориспільському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Київській області перебувають два виконавчі провадження щодо стягнення з її сина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. 28 лютого 2018 року державним виконавцем проведено опис, накладено арешт та вилучено частину майна, яке, на думку державного виконавця, належить на праві власності боржнику ОСОБА_4 Проте останній у цій квартирі не проживає, жодного його майна у ній не знаходиться, тому позивач просить суд зняти арешт та повернути їй незаконно вилучене виконавчою службою майно, яке належить їй на праві власності.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про часткову зміну предмету спору та зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої просила суд визнати за нею право власності на описане відповідно до постанови державного виконавця від 28 лютого 2018 року майно, знявши з нього арешт та витребувати з незаконного володіння відповідача вилучене майно.

На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка змінила прізвище на «Бондаренко».

Позивач в судове засідання не з'явилася. Її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні наполягав на позові та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Полешко Л.М., яка на підготовчому засіданні проти позову заперечувала, проте в ході судового розгляду поклалася на думку суду при вирішенні даного спору.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позову з огляду на наступне.

Встановлено, що на виконанні у Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області знаходяться виконавчі провадження з виконання виконавчих листів, які видані Новосанжарським районним судом Полтавської області від 13 лютого 2009 року та Бориспільським міським судом Київської області від 05 лютого 2003 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно (а.с.38-39,162-163).

28 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Полешко Л.М. проведено опис та арешт майна у квартирі №137, яка розташована у будинку №89 по вул. Головатого в м. Бориспіль про що було складено відповідну постанову (а.с.9-10).

Із вказаної постанови вбачається, що опис та арешт майна боржника ОСОБА_4 було здійснено при виконанні виконавчого листа №2-139, виданого 13 лютого 2009 року Бориспільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ј частини доходів. Проте, як з'ясувалося у судовому засіданні, і це було підтверджено представником відповідача, виконавчий лист №2-139 від 13 лютого 2009 року Бориспільський міськрайонний суд не видавав, а у постанові було допущено помилку.

В ході проведення цієї виконавчої дії, державним виконавцем було описано та арештовано наступне майно, а саме: праска Bosсh Sensixx B22L, сірого кольору; тренажер Style USA чорно-білого кольору; мікрохвильова піч TDS Triple distribution Samsung; блендер Redmond Ecology Series RHSB 2939; м'ясорубка Braun Type 4 4195 G 1300; комп'ютер-ноутбук, б/у, DELL Latitude Servise, TAG H4 C606J, сірого кольору; швейна машина Minerva A 320, білого кольору; планшет iPad (64 Gb) Gb 052N80ETV, сірого кольору; телевізор Panasonik (TAN), сірого кольору; масажер VT-1387W, білого кольору; електроніж червоного кольору MS-2016; пральна машина білого кольору FLS 105S ARDO, 5 кг. 1000 обертів.

Згідно п.3 постанови відповідальним зберігачем призначено ОСОБА_1

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення (ст.15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Відомості про місце проживання, перебування чи роботи боржника зазначаються у відповідній графі у виконавчому документі (ст.4 Закону). У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи виконавець на підставі ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Встановлено, що державний виконавець Полешко Л.М. до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника ОСОБА_4 не зверталася і ці обставини нею не заперечується. Місце проживання боржника, яке зазначено у виконавчих документах, не відповідає місцю проведення опису та арешту майна 28 лютого 2018 року.

Із дослідженого у судовому засіданні договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Бердес М.О. (а.с.6) вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_10

Із акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов ОСОБА_11 від 03 березня 2018 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради ОСОБА_12, та довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02 березня 2018 року, виданої ОСББ «Затишна оселя», вбачається, що у вказаній квартирі проживають ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_14 Боржник ОСОБА_4 у вказаній квартирі не проживає та не зареєстрований (а.с.11,12).

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що при проведенні виконавчих дій у квартирі ОСОБА_10, до якої боржник ОСОБА_4 будь-якого відношення не має, відбулося порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» у частині опису, арешту та вилучення майна позивача.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.48 та ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника є одним із заходів примусового виконання рішення і полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За змістом ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Встановлено, що власником майна, зазначеного в акті про опис та арешт майна від 28 лютого 2018 року є ОСОБА_1 Доказів, які б спростовували обґрунтованість цієї обставини матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що право власності ОСОБА_1 на вказане майно заперечується відповідачем, позовна вимога щодо визнання за нею права власності на це майно та зняття з нього арешту підлягає задоволенню на підставі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до положення ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст.386, 387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власнику майна також гарантовано право на його витребування із чужого незаконного володіння від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Встановлено, що частину із описаного державним виконавцем майна позивача, а саме: праску Bosсh Sensixx B22L, сірого кольору; мікрохвильову піч TDS Triple distribution Samsung; блендер Redmond Ecology Series RHSB 2939; комп'ютер-ноутбук, б/у, DELL Latitude Servise, TAG H4 C606J, сірого кольору; пральну машину білого кольору FLS 105S ARDO, останнім було вилучено для подальшої реалізації. Дані обставини не заперечуються представником відповідача, а тому додатковому доказуванню не підлягають на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України.

Тому обґрунтованою є також вимога про витребування з чужого незаконного володіння Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області на користь позивача незаконно вилученого майна.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції №121 від 12 квітня 2018 року (а.с.19-а) вбачається, що при зверненні до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1409 гривень 60 копійок. Пред'явлений нею позов задоволений. З огляду на це, з Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1409 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.19, ст.41 Конституції України, ст.1, ч.1 ст.5, ст.15, ст.24, ст.48, ст.56, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.321, ст.386, ст.387 ЦК України, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на праску Bosh Sensixx B22L, сірого кольору; тренажер STYLEVSA, чорно-білого кольору; мікрохвильову піч T.D.S TRIPLE DISTRIBIBUTION SAMSUNG; блендер REDMOND ECOLOGY SERIES RHSB-2939; м'ясорубку BRAUN TYPE 4 4195 G 1300; комп'ютер-ноутбук, б/у, DELL LATITUDE SERVISE TAG H4 C603J, сірого кольору; швейну машину MINERVA A3 20, білого кольору; планшет IPAD(64 СІВ) СІВ 052 N80ETV, сірого кольору; телевізор PANASONIK (TAN), сірого кольору; масажер VN-1387W, білого кольору; електроніж червоного кольору MS-2016; пральну машину білого кольору FLS 105 S ARDO, 5 кг, 1000 обертів та зняти арешт із вказаного майна, запис про обтяження якого вчинено на підставі постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника виданої 28.02.2018 року державним виконавцем відділу Бориспільського МРУЮ Полешко Л.М., виконавче провадження №44983071.

Витребувати з незаконного володіння Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_1 праску Bosh Sensixx B22L, сірого кольору; мікрохвильову піч T.D.S TRIPLE DISTRIBIBUTION SAMSUNG; блендер REDMOND ECOLOGY SERIES RHSB-2939; комп'ютер-ноутбук, б/у, DELL LATITUDE SERVISE TAG H4 C603J, сірого кольору; пральну машину білого кольору FLS 105 S ARDO, 5 кг, 1000 обертів.

Стягнути з Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул.. Київський Шлях, 63, ) на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 січня 2019 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський