Провадження №2/523/4818/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Нестеренко Л.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2004 року було розірвано. В подальшому, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 2-3497/11) з відповідача на користь позивача на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було стягнуто аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 02.02.2011 року по 28.04.2015 рік. Однак, відповідач належним чином не виконував свого зобовязання щодо сплати аліментів визначених рішенням суду, у звязку з чим утворилась заборгованість по виплаті аліментів, яка складає 21 014 гривень 50 коп., а відтак позивач змушена звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в судове засідання.

На адресу суду, 02.12.2019 року надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом: накладення заборони відповідачу вчиняти будь-які дії з рухомим/нерухомим майном, банківськими рахунками до часу повного виконання рішення суду по справі, встановити відповідачу обовязок вчинити певні дії, а саме: виконати рішення суду за виконавчим листом № 2-3497 від 04.11.2011 року, заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо рухомого/нерухомого майна відповідача або здійснювати платежі від його імені або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання, а також тимчасово заборони відповідачу перетинання державного кордону України без вилучення закордонного паспорту до часу повного виконання рішення по справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що у відповідача утворилась значна заборгованість по сплаті аліментів, він знявся з реєстраційного обліку, офіційно не працевлаштований та в нього відсутні офіційне джерела доходів, однак постійно виїжджає на роботу до Польщі та відповідно має доходи, разом з цим відмовляється сплатити заборгованість за виконавчим документом, у звязку з цим позивач просить суд забезпечити позов до повного виконання рішення суду.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.5 ст.151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.4).1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто заявник мав сплати при поданні заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Разом з тим, у порушення вимог вищенаведених норм, позивачем до заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, не наведено та не зазначено будь-яких обставин, які б відповідно до вимог закону давали підстави для звільнення заявників від сплати судового збору.

Крім іншого, заява про забезпечення позову в супереч вимогам ч. 6 ст. 151 ЦПК України не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Разом з цим, дана заява не містить належного та повного обґрунтування доцільності вжиття низки заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, не плачена судовим збором, не містить чітко визначеного обсягу нерухомого/рухомого майна, на яке позивач просить суд накласти заборону, суд приходить до висновку про наявність підстав її повернення заявникові, відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 81, 149, 150, 151, 153, 116, 258-261, 353-355, 441, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя