ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1095/18 Номер провадження 22-ц/814/729/19Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю.О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді:Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Радько О.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Сасинівської сільської ради про встановлення права на земельну частку (пай) та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його вітчим - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його, позивача, мати - ОСОБА_6. Він є єдиним спадкоємцем майна померлої та фактично прийняв спадщину після смерті вітчима ОСОБА_5 у порядку спадкування на підставі ст. 551 ЦК Української РСР 1963 року, за спадковою трансмісією. Вказував, що прийняв спадщину на грошові вклади матері та 08 серпня 1996 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Разом з тим, звернувшись до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свого права на спадкове майно вітчима у вигляді земельної частки (паю), - отримав відмову нотаріуса у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не видавався сертифікат на земельну частку (пай).

З наведених підстав просив встановити за ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) КСП ім. «Ілліча» площею 4,94 умовних кадастрових гектарів, на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та визнати за ним, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) КСП ім. «Ілліча» площею 4,94 умовних кадастрових гектарів, на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2018 року за клопотанням представника позивача - ОСОБА_2 замінено неналежного відповідача Сасинівську сільську раду Пирятинського району Полтавської області на належного відповідача - Пирятинську районну державну адміністрацію Полтавської області.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновку обставинам справи, просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що районним судом не взято до уваги факт членства ОСОБА_5 з 1975 року у колгоспі ім. «Ілліча» Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, який у січні 1985 року закінчив свою трудову діяльність у даному господарстві у зв'язку з виходом на пенсію, проте залишався членом КСП ім. «Ілліча».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який брав участь в судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, - приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 /а. с. 16/.

З 1952 року по 1985 рік ОСОБА_5 працював шофером колгоспу ім. Ілліча та був членом колгоспу, що підтверджується копією трудової книжки № 453 та копією довідки від 12 лютого 1985 року /а. с. 8-10/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 /а. с. 17/.

Згідно свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_1, виданого Смотрицьким сіль-загсом Пирятинського району, 07 травня 1950 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6. укладено шлюб, у наслідок чого останній присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а. с. 18).

Встановлено, що єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_6 є її син - ОСОБА_3, позивач у справі, який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти померлої матері.

Таким чином, ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину і після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вітчима ОСОБА_5 у порядку спадкування згідно ст. 551 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року, тобто за спадковою трансмісією.

При цьому судом першої інстанції вірно визначено, що оскільки спадкодавець помер у ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до набрання чинності Цивільного кодексу України, в редакції 2003 року, дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом Української РСР 1963 року.

Також судом встановлено, що позивач звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свого права на спадщину у вигляді земельної частки (паю), проте отримав відмову нотаріуса у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не видавався сертифікат на земельну частку (пай).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №53582921 та №53582945 від 06 жовтня 2018 року, виданих Пирятинською державною нотаріальною конторою, спадкові справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 - відсутні /а. с. 41-44/.

За повідомленням міжрегіонального управління у Гребінківському та Пирятинському районах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 09 серпня 2018 року №1027/2018, - Державний акт на право колективної власності на землю по КСП ім. «Ілліча» серія ПЛ 4, зареєстрований 20 липня 1995 року за №4.

Відповідно до запису в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по КПС ім. «Ілліча» на основі розпорядження Пирятинської районної адміністрації від 04 грудня 1996 року №351, ОСОБА_5 не був включений до списку на видачу сертифікатів на земельну частку (пай) /а. с. 11-15/.

За нормами ст. 4 Земельного кодексу України 1990 року, в редакції Закону України від 13 березня 1992 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, - землі, що пе-ребувають у державній власності, можуть передаватися в колективну або приватну власність.

Згідно Постанови Верховної Ради України «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» №2200-ХІІ від 13 березня 1992 року роздержавлення та приватизація земельних ділянок недержавних сільськогосподарських підприємств в Україні розпочато з лютого 1992 року з врученням господарствам державних актів на право колективної власності на землю, до яких додавався список громадян-членів аграрних формувань, що надалі було підставою для складання уточнених списків на отримання цими громадянами земельних сертифікатів.

Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94 доручено прискорити приватизацію земель, які перебувають у користуванні сільськогоспо-дарських підприємств і організацій, та передачу земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції.

Згідно пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільсько-господарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Судом встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що загальними зборами КСП ім. Ілліча 03 лютого 1996 року вирішено провести розпаювання землі, яка перебуває в постійному користуванні КСП імені Ілліча, затверджено список членів КСП, які мають право на одержання земельного паю, створено та затверджено комісію по питаннях роздержавлення та паювання землі, що підтверджується копією протоколу загальних зборів КСП ім. Ілліча від 03 лютого 1996 року та списком громадян -членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча /а. с. 48-53, 61-67/.

ОСОБА_5 до списку осіб - членів КСП ім. Ілліча, які мають право на одержання земельного паю не був включений, оскільки розпаювання земель проводилося у січні-лютому 1996 року, а він помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, встановивши, що у ОСОБА_5, з наведених вище підстав, не виникло право на одержання земельної частки (паю) та його не внесено до списку осіб - членів КСП ім. Ілліча, які мають право на одержання земельного паю, районний суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав на визнання за позивачем права на земельну частку (пай) КСП ім. «Ілліча» площею 4,94 умовних кадастрових гектарів, на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, - обґрунтовано відмовивши ОСОБА_3 у задоволенні його позовних вимог.

В свою чергу доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Кузнєцова О.Ю.