"10" грудня 2019 р. Справа № 363/1698/17
УХВАЛА

10 грудня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив:

10.12.2019 року позивач заявив відвід головуючому з мотивів непогодження з ухвалою суду від 05.06.2018 року про залишення його раніше поданої заяви про відвід головуючому без розгляду, розслідування кримінального провадження №0000268 за ч. 1 ст. 375 КК України щодо ухвали від 26.12.2019 року, посилання на зловживання відповідачем своїми процесуальними правами в інших провадженнях, порушення порядку автоматичного розподілу заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, непогодження з ухвалою про скасування заочного рішення, що викликає сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Заслухавши позивача, дослідивши справу, суд дійшов до такого.

Згідно вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заяви про відвід є безпідставними і необґрунтованими, які мотивовано суб`єктивними оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних рішень ухвалених суддею в цій справі.

Непогодження з прийнятими суддею в цій справі процесуальними рішеннями й нові аргументи позивача на користь цього підставою для відводу судді бути не можуть.

Не дивлячись на викладене, позивач послідовно продовжує наполягати на відсутності на його думку підстав для скасування заочного рішення в цій справі.

На цей раз він також додав доводи щодо непогодження на його думку з ухвалою від 05.06.2019 року про залишення його раніше поданої заяви про відвід головуючому без розгляду.

Розглядаючи заяву про відвід судді в такому контексті, суд не повинен наводити обґрунтування на користь раніше прийнятих судових рішень.

Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.

З викладених у відводі доводів суд не може погодитися з тим, що сторона позивача під час розгляду справи опинилася в менш вигідному становищі, ніж сторона відповідача, а також з тим, що головуючий має прихільність чи упередженість до однієї із сторін.

Крім того позивач заявляє відвід судді в цій справі вже вчетверте, в тому числі й з тих підстав, які судом розглядалися (ухвала від 13.03.2019 року) в частині доводів стосовно порушення порядку автоматичного розподілу заяви, розслідування кримінального провадження, непогодження з ухвалою судді про скасування заочного рішення.

За таких умов суд вважає, що поданий відвід є необґрунтований, який має ознаки завідомо безпідставного та ознаки тиску на суд, спрямований на затягування та перешкоджання розгляду справи, межує із зловживанням позивачем своїми процесуальними правами.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що з мотивів висловлених у заяві, підстав для відводу судді, про які йдеться в ст. 36 ЦПК України, не встановлено, заява про відвід є необґрунтованою, що є підставою для зупинення провадження у справі й вирішення питання про відвід суддею визначеному у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 36-40, 252, 260 ЦПК України,

ухвалив:

провадження у справі зупинити до вирішення питання про відвід.

Питання про відвід передати судді визначеному в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя