Справа №597/1539/19
Провадження №2/597/350/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" грудня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Дудяка С.В.
секретаря судових засідань Богдана В.М.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
В позовній заяві позивачка просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 10.05.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №32, покликаючись на те, що вони з відповідачем з червня місяця 2019 року спільно не проживають та не підтримують жодних стосунків. За таких умов, як зазначає позивачка, майбутнього їх шлюб позбавлений, тому він підлягає розірванню, оскільки шкодить її інтересам. Також позивачка просить після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати її прізвищем ОСОБА_2 .
Крім цього, позивачка у письмовому клопотанні від 26.11.2019 року просить слухати дану справу у її відсутності.
Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У сторін від даного шлюбу є двоє неповнолітніх дітей дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду 13.11.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.
Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, в судове засідання не з`явився, однак подав письмове клопотання 15.11.2019 року, в якому просить слухати справу у його відсутності, з позовом згідний.
Відповідно до ст.178 ч.6 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити в підготовчому судовому засіданні, за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:
Сторони уклали шлюб 10.05.2005 року, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №32, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 10.05.2005 року.
Судом встановлено на підставі свідоцтв про народження, серії НОМЕР_2 від 22.11.2005 року, серії НОМЕР_3 від 25.02.2014 року, що у сторін від даного шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка наполягає в позовній заяві на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду її інтересам.
Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ст.56 ч.3 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.
Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Тому, суд вважає, що оскільки сторонами припинено спільне проживання, збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, як вона зазначає про це в позовній заяві, шлюб між сторонами слід розірвати.
Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 197, 198, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 10.05.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №32.
Позивачку ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати прізвищем ОСОБА_4 .
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складення повного його тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 03.12.2019 року.

Суддя

С. В. Дудяк