У Х В А Л А

"10" грудня 2019 р. Справа153/943/19

Провадження2/153/255/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ст.149 ЦПК України у цивільній справі №153/943/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Клембівський сервіс», ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

09 грудня 2019 року за вхід.№8821 позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі посилаючись на те, що за його переконанням ОСОБА_2 , будучи одноособовим власником та директором ПП «Клембівський сервіс», як розпорядник майна підприємства має нести цивільно-правову відповідальність по погашенню боргових зобов`язань, які утворили внаслідок надання підприємству відповідача у позику коштів, за рахунок яких було набуто майно підприємства. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, 21.09.2018 у власність ОСОБА_2 перейшли наступні об`єкти нерухомості: нежитлове приміщення (склад) загальною площею 549,2 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 5450993 та нежитлове приміщення (телятник з прибудовами) загальною площею 781,1 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 37-ж, номер запису про право власності 5451147. Ці дії щодо перереєстрації майна ОСОБА_2 були вчинені виключно з метою уникнення майнової відповідальності підприємства, як відповідача у справі за борговими зобов`язаннями перед позивачем. Наявність права власності на нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_2 , як фізичною особою, значно спрощує процедуру відчуження ним цього майна третім особам, також мінімізує суми податків, які підлягають сплаті в результаті відчуження цього майна як фізичною особою, на відміну від юридичної. Позивачу достеменно відомо, що ОСОБА_2 вчиняє дії щодо підготовки до продажу об`єктів нерухомого майна, які перейшли до нього у власність на безоплатній основі. А відтак позивач вважає, що заборона відчуження майна, набуття права власності якого оспорюється, є цілком спів мірним та адекватним заходом забезпечення позову. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена наступними обставинами: в рамках даної справи розглядається вимога щодо стягнення значної суми боргу, яка за переконанням позивача, може бути повернута виключно у примусовому порядку за рахунок майна відповідача; у позивача існують обґрунтовані підозри та побоювання, що нерухоме майно, яке зареєстровано за ОСОБА_2 , правомірність набуття якого оспорює позивач, може бути відчужено ОСОБА_2 третім особам з метою унеможливлення виконання рішення суду у разі його позитивного вирішення на користь позивача. З метою недопущення ускладнення та/або унеможливлення виконання рішення суду, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача та заборони його відчуження. При цьому, вважає, що захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача та заборони його відчуження, є адекватним, ефективним та спів мірним заходом забезпечення даного позову. Просить накласти арешт на нежитлове приміщення (склад) загальною площею 549,2 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 номер запису про право власності 5450993 та на нежитлове приміщення (телятник з прибудовами) загальною площею 781,1 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 5451147.

Сторони в судове засідання не з`явилися, оскільки не повідомлялися про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Відповідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Тому суд має підстави для розгляду заяви про забезпечення позову 10 грудня 2019 року без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку:

Положеннями ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, на не порушення принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись вимогами ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову на підставі доказів сторони позивача.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не надано переконливих доказів про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Не підтверджені жодним доказом доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову про те, що відповідач може вчинити будь-які дії стосовно майна, яке йому належить, а саме: відчужити його третім особам або вчинити будь-які дії, що призведуть до знецінення вказаного нерухомого майна.

Позивачем ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.81 ЦПК України не подано доказів в підтвердження вартості майна, а також, що дії відповідача спрямовані на відчуження нерухомого майна або його пошкодження, не доведено, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення грошових коштів, а також що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

З урахуванням наведеного суд має підстави відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №153/943/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Клембівський сервіс», ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Копії ухвали, для відому, рекомендованими листами направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк