ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8459/19 Номер провадження 22-ц/814/2935/19Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Обідіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 18 вересня 2019 року постановлену під головуванням судді Материнко М.О.

по справі за поданням старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Бойко Ольги Вікторівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України в межах зведеного виконавчого провадження № 56343295,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року старший державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області звернулася до суду з вищевказаним поданням.

В обгрунтування позову вказувала, що на примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення боргів з ОСОБА_1 , до складу якого входять:

-виконавче провадження № 58224101 з примусового виконання постанови №50033892 від 24.01.2019, виданої Шевченківським ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області про стягнення на користь держави в особі Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області боргу у розмірі 150,00грн. Постанова про відкриття від 29.01.2019;

-виконавче провадження № 58043077 з примусового виконання виконавчого напису №2541 від 05.12.2018, виданого ПН Київського МНО Гуревічовим О. М . про стягнення на користь АТ «Кристалбанк» боргу у розмірі 28 692,95 грн. Постанова про відкриття від 11.01.2019;

-виконавче провадження № 55271692 з примусового виконання судового наказу №554/2231/17 від 13.09.2017, виданого Октябрським районним судом м. Полтава про стягнення на користь КП ПОР «Полтававодоканал» боргу у розмірі 8 776,74 грн. Постанова про відкриття від 29.11.2017;

-виконавче провадження № 50034389 з примусового виконання виконавчого листа №6-153/11 від 30.11.2011, виданого Ленінським районним судом м. Полтава про стягнення на користь ПАТ «Державний ощадний банк» в особі ПОУ ПАТ «Державний ощадний банк боргу у розмірі 1 589,50 грн. Постанова про відкриття від 04.02.2016;

-виконавче провадження № 56343295 з примусового виконання виконавчого листа №816/2036/17 від 26.01.2018, виданого Полтавським окружним адміністративним судом про стягнення на користь ГУ ДФС у Полтавській області боргу у розмірі 31046,17 грн. Постанова про відкриття від 08.05.2018;

Також зазначала, що ОСОБА_1 ознайомлювалася особисто з виконавчими провадженнями 23 жовтня 2018 року, відкритими відносно неї, про що є письмова розписка останньої в матеріалах зведеного виконавчого провадження.

Крім того, зазначала, що у ОСОБА_1 фактично відсутні офіційні доходи, що підтверджується відповідями з ПФУ та ДФС України, вона має реальну можливість неодноразово перетинати кордон України.

Просила тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 вересня 2019 року подання старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Бойко О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України в межах зведеного виконавчого провадження № 56343295 - задоволено.

Обмежено боржнику ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання нею зобов`язань, покладених постановою №50033892 від 24.01.2019 р., виданою Шевченківським ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області; виконавчим написом №2541 від 05.12.2018 р., виданим ПН Київського МНО Гуревічовим О.М.; судовим наказом №554/2231/17 від 13.09.2017 р., виданим Октябрським районним судом м. Полтави; виконавчим листом №6-153/11 від 30.11.2011 р., виданим Ленінським районним судом м. Полтави; виконавчим листом №816/2036/17 від 26.01.2018 р., виданим Полтавським окружним адміністративним судом.

Не погодившись з вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального та матеріального права та рішення суду не відповідає реальним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалась на те, що в матеріалах подання відсутні будь-які докази її ухилення від сплати боргу, крім цього відсутні докази її повідомлення про відкриті виконавчі провадження після її ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Також вбачає упередженість в діях місцевого суду щодо неї, оскільки копія ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 18 вересня 2019 року була направлена на виконання до Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області 4 жовтня 2019 року з написом «вступила в законну силу», в той час копію цієї ухвали направлено на її адресу 9 жовтня 2019 року, позбавивши її тим самим 15 денного строку на оскарження ухвали.

Вказувала, що її виїзди за кордон є вимушеною необхідністю, оскільки її мати тяжко хворіє та потребує ліків, які вона купляє за кордоном.

Прохала суд скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 18 вересня 2019 року за поданням старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження її, ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та відмовити в задоволенні подання постановивши відповідне рішення.

05 грудня 2019 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Шеховцова І.Є., в якій він просив розглядати справу за їх відсутності та наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, будучи належно повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі учасників справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим судом встановлені наступні факти.

На примусовому виконанні в Шевченківському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження № 56343295 про стягнення боргу з ОСОБА_1 до складу якого входять вищевказані виконавчі провадження.

Згідно відповіді Октябрського управління праці та соціального захисту населення від 12.12.2016 ОСОБА_1 на обліку в Октябрськогому управлінні праці та соціального захисту населення м. Полтави не перебуває і ніякого виду допомоги не отримує (а.с. 20).

Згідно інформаційної довідки з ДРРПНМ 16.09.2019 нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстроване, наявні арешти всього майна, згідно відповіді МВС 14.11.2018, 06.05.2019 транспортні засоби за нею не зареєстровані (а.с.28-31, 33).

Встановлено, що державним виконавцем 02.05.2019 накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , на рахунках, відкритих в Філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», ПАТ " Полтава-банк", АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ ОТП Банк", АТ "УкрСибБанк", ПАТ КБ "Приватбанк", ПАТ "Ідея Банк", ПАТ "Кредобанк", ПАТ "УКРСОЦБАНК". Згідно відповідей ПАТ "УКРСОЦБАНК", ПАТ "Кредобанк", АТ «Ощадбанк», АТ «УкрСибБанк», ПАТ " Полтава-банк", АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкритих рахунків у вказаних фінансових установах не виявлено. Згідно відповіді ПАТ "Ідея Банк" залишок коштів, на відкритих рахунках відсутній. Згідно відповіді ПАТ КБ "Приватбанк" залишок коштів, на відкритих рахунках недостатній. Платіжними вимогами стягнуто 0,99грн. з арештованих рахунків. (а.с. 23-27).

В межах зведеного виконавчого провадження згідно відповідей на запити державного виконавця від 09.09.2019 до ДПС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, до ПФ України про осіб-боржників, які отримують пенсію, та про осіб боржників, які працюють за трудовим та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, інформацію про ОСОБА_1 не знайдено (а.с. 34-35).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлювалася особисто з наявними виконавчими провадженнями, відкритими відносно неї, 23.10.2018 р., про що свідчить письмова розписка останньої (а.с.21).

Згідно інформації про перетин кордону встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України та має паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 (а.с.36).

Задовольняючи подання старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Бойко О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України в межах зведеного виконавчого провадження № 56343295, місцевий суд посилався на те, що судові рішення ОСОБА_1 не виконані, декларацію державному виконавцю не надано, будь-яких дій спрямованих на виконання зобов`язання нею не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", а також, при відсутності офіційних доходів, що підтверджується відповідями з ПФУ та ДФС України, вона має реальну можливість неодноразово перетинати кордон України.

Тобто, будучи обізнаною про стягнення з неї коштів за рішеннями суду та не реагуючи на виклики державного виконавця у виконавчому провадженні, ОСОБА_1 неодноразово перетинає державний кордон України, що встановлено на електронний запит державного виконавця, та наділена паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до ст. 6 ч.1 п.5 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Таким чином, законодавство визначає умову за якої особа може бути обмежена у праві на виїзд за межі України, а саме ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, а не за сам факт наявності невиконаних зобов`язань.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення. При цьому, суд першої інстанції не послався в своїй ухвалі на будь-які такі відомості. Докази отримання ОСОБА_1 копій постанов про відкриття виконавчих проваджень після її ознайомлення з наявними виконавчими провадженнями, відкритими відносно неї після 23.10.2018 р., в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 свідомо ухилялася від виконання грошових зобов`язань. При цьому сама по собі наявність заборгованості, не є достатньою підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

У законодавстві України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що виїзди за кордон є вимушеною необхідністю, для придбання ліків через тяжкий стан здоров`я матері, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було постановлено помилкову ухвалу про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 18 вересня 2019 року скасувати та постановити нову.

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Бойко Ольги Вікторівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України в межах зведеного виконавчого провадження № 56343295.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя : Л.М. Хіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

О.І. Обідіна