Справа № 288/1647/19
Провадження № 2/288/615/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку, в якому вказує, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Право власності на вищевказану нерухомість підтверджується на Ѕ частку: свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 01 жовтня 2009 року Попільнянською державною нотаріальною конторою Житомирської області за реєстром № 1797, що зареєстровано у КП «Бердичівське МБТІ» 20.11.2009 року за реєстраційним номером 9802878 та на Ѕ частку договором купівлі - продажу, посвідченого 16 червня 2010 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області за реєстром № 693, що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2010 року, номер запису про право власності 9802878.

Належний позивачу житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,57 га, цільове призначення: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,32 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням № 14 виконавчого комітету Макарівської сільської ради від 16 жовтня 1993 року, земельна ділянка площею 0,57 га по АДРЕСА_2 , була передана у приватну власність ОСОБА_2 , попередньому власнику житлового будинку, яка не оформила на своє ім`я правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку.

Вулицю «Леніна» в селі АДРЕСА_1 , перейменовано на вулицю «Братів Стадників».

Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,57 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ведення особистого селянського господарства, що розташована у АДРЕСА_1 . Судові витрати покладає на себе.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають, проти позову не заперечують.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з договору купівлі - продажу частини житлового будинку посвідченого 16 червня 2010 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, ОСОБА_3 продавець, передала, а ОСОБА_1 , покупець, прийняла у власність Ѕ ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 08 липня 2010 року КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі - продажу, оформила право власності на Ѕ частку будинку, який розташований в АДРЕСА_2 .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 01 жовтня 2009 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкоємицею Ѕ ідеальної частини майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина: ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано це свідоцтво складається з житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 20 листопада 2009 року КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, оформила право власності на Ѕ частку будинку, який розташований в АДРЕСА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету № 14 від 16 жовтня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» виданого Макарівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області передбачено, що ОСОБА_2 передану у приватну власність земельну ділянку площею 0,57 га, земельна ділянка розташована по АДРЕСА_2 .

Відповідно до повідомлення № 248 від 01 червня 2018 року Виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_1 відмовлено у передачі у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,57 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , так як відповідно до рішення № 14 виконавчого комітету Макарівської сільської ради від 16 жовтня 1993 року, вищевказана земельна ділянка була передана у приватну власність ОСОБА_2 , попередньому власнику житлового будинку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Як вбачається з частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Статтею 140 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відповідно до п. б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця.

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державний реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

Таким чином, зібрані у справі докази, їх належна оцінка та враховуючи вимоги ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, права власності на вищевказану земельну ділянку площею 0,57 га.

Керуючись статтями 78, 81, 120, 125, 126, 131, 140, 152 Земельного Кодексу України; статтями 15, 16, 182 Цивільного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,57 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ведення особистого селянського господарства, що розташована у АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник