Справа № 185/4851/19
Провадження № 2/185/2970/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2019 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/4851/19 за позовом ОСОБА_1 до Київської районної ради у місті Донецьку про визнання права власності,-
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до Київської районної ради у місті Донецьку, в якій просить визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний № майна 20984858.
Позовна заява мотивована тим, що на підставі свідоцтва про право власності б/н від 12.11.2007 року видане Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради ОСОБА_1 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний № майна 20984858. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені вищевказані дані 16.11.2007. 23.11.2017 позивачу стало відомо, що вищевказану квартиру пограбували, разом з документом, який підтверджує право власності на вищевказану квартиру. Брат позивача ОСОБА_3 звертався до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві. Однак в зв`язку з окупацією території міста Донецьк неможливо отримати дублікат від Головного управління благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради , в зв`язку з тим, що позивач не може реалізувати своє право власності відповідно до закону за своєю волею, позивач звертається до суду.
Ухвалою суду від 30.05.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху, надано термін для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 01.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської районної ради у місті Донецьку, про визнання права власності.
В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, представник надіслав до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до копії паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 18.11.2008 року позивач.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 125020630 від 23.05.2018, однокімнатна вартира АДРЕСА_3 , загальна площа 48,5 кв.м., житлова проща 19,9 кв.м. належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , реєстраційний номер майна 20984858, про що було внесено відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно 16.11.2007 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 12.11.2007 року виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради.
Відповідно до копії заяви від 23.11.2017 року ОСОБА_3 повідомив Шевченківський УП ГУНП в м. Києві про злочин, відповідно до якого невстановлені особи пограбували житло за адресою: АДРЕСА_4 , разом з документами які підтверджують право власності на нерухоме майно, зокрема на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Указу Президента «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганських областях» №875/2014 діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв в зоні проведення АТО припинена. Тобто, жоден державний орган на тимчасово окупованій території не функціонує, а отже, не здійснює покладених на нього функцій.
Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.
Відповідно до ч. 1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст.317 ЦК України, передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а відповідно до ч. 2 цієї статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки позивач на теперішній час позбавлений можливості відновити втрачені оригінали правовстановлюючих документів на належне йому нерухоме майно, та не має можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності б/н від 12.11.2007 року видане Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради, а іншим способом неможливо підтвердити право власності на вищевказане майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. 5,12,13,81,89,142, 206, 258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Київської районної ради у місті Донецьку, про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 48,5 кв.м., житлова проща 19,9 кв.м., реєстраційний номер майна 20984858.
Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко