Справа № 604/1317/18
Провадження № 2/604/42/19
У х в а л а

23 січня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Підволочиськ в порядку спрощеного позовного провадження клопотання про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього аліментів на малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення повноліття, посилаючись на неможливість досягнення домовленості участі відповідача в утриманні дитини.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, на підставі ч. 1 ст.255 ЦПК України, оскільки відповідачем в добровільному порядку сплачуються кошти на утримання дитини та він не ухиляється від виконання обов'язків батька з утримання своєї дитини, а тому вважає доводи позивачки безпідставними.

Відповідач також підтримав зазначене клопотання.

Позивач заперечувала проти закриття провадження по справі з підстав відсутності предмета спору.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

З наданих пояснень в судовому засіданні, судом встановлено наявність спору щодо розміру аліментів на утримання дитини сторін. Твердження представника відповідача щодо відсутності предмета спору, у зв'язку з відсутністю ухилення з боку відповідача від виконання обов'язку утримання дитини суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, на даний час право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дитина. Питання щодо наявності ухилення від виконання обов'язку утримувати дитину не є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про закриття провадження по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 13, 255 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г.Б. Сидорак