Провадження № 2/750/116/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

за участі секретаря судового засідання - Юрченко І.В.,

за участі позивача, представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача Лісовського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання пункту договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії,

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.1. 26.09.2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання пункту договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії в якому просить визнати недійсним, починаючи з 01.02.2007 року, норми пункту 7.1. Розділу 7 договору про надання споживчого кредиту від 01.02.2007 року № 0 укладеного між позивачем та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яким передбачено, що за порушення позичальником терміну погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів плати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті та просив зобов'язати Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» здійснити перерахунок зобов'язань ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту від 01.02.2007 року № 0 та зарахувати в погашення зобов'язань (за договором про надання споживчого кредиту від 01.02.2007 року № 0) грошові кошти, зараховані раніше, в погашення нарахованої пені.

1.2. В обґрунтування позову позивач зазначає те, що норми пункту 7.1. Розділу 7 договору про надання споживчого кредиту від 01.02.2007 року № 0 укладеного між позивачем та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» не відповідають вимогам частини п'ятої статті 11 та статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і містять несправедливі умови, які не відповідають принципу добросовісності та створюють істотний дисбаланс договірних прав, тому як встановлюють непропорційно високу суму компенсації в разі невиконання позивачем зобов'язань за договором, що перевищує 50% вартості продукції.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

2.1. Позивач та представники позивача у судовому засіданні пред'явлений позов підтримали та наполягали на задоволенні.

2.2. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. У відзиві на позовну заяву, поданому 19.10.2018 року, зазначив, що укладений сторонами договір повністю відповідає чинному законодавству України та відображає вільне волевиявлення його учасників.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ЯКІ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. 01.02.2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір про надання кредиту № 0 відповідно до умов якого відповідач надав позивачеві кредит у сумі 38000,00 доларів США, строком до 31.01.2018 року, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 12.3% річних. Відповідно до пункту 1.3 даного договору - цільове призначення (мета кредиту) - кредит надається Позичальнику для його особистих потреб, а саме: на споживчі потреби. Пунктом 7.1. договору передбачений обов'язок позивача сплатити відповідачеві пеню в разі порушення термінів погашення грошового зобов'язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, яка розраховується за офіційним курсом НБУ на дату нарахування пені. (а.с. 4-11).

3.2. Представник відповідача у судовому засіданні та поданому відзиві зазначає, що, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.07.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 28.07.2017 року позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02 лютого 2007 року у розмірі 8 696 доларів США 60 центів та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 4 091 грн. 75 коп. та стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» понесені судові витрати в сумі по 1028 грн. 85 коп. з кожного. Крім того представник відповідача просив застосувати строки позовної давності, дана заява була мотивована тим, що «оспорюваний договір були укладено 01.11.2006 р., 01.02.2007 р. а позовна заява датована 26.09.2018 року і не містить належного обґрунтування пропущення строку позовної давності».

ІV. РЕЛЕВАНТНІ НОРМИ ПРАВА, ЩО РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Суд не знаходить підстав для застосування строку позовної давності, оскільки вважає, що він не перебіг, так як вбачається із довідки-розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом станом на 26.09.2018 року, наданої представником відповідача, вбачається, що пеня продовжувала нараховуватися, що призводить до порушення прав споживача. Крім того суд зауважує, що про порушення свого права позивач дізнався із рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.07.2016 року, яке було оскаржено ним в апеляційному порядку, отже суд доходить висновку про те, що строки позовної давності позивачем не пропущено.

4.2. Відповідно до частини п'ятої статті 11, пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяв на час укладення Договору, на які позивач посилається як на підставу позову, до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови; несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Відповідно до частин 5-6 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому.

4.3. Відповідно до частин першої та третьої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

4.4. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_9 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

4.5. Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

4.6. Відповідно до частини 1 статті 1057-1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

4.7. Судом встановлено, що встановлений пунктом 7.1 договору розмір пені на рівні подвійної облікової ставки НБУ, який розраховується в гривневому еквіваленті від суми простроченого платежу за офіційним курсом НБУ на дату нарахування пені, є таким, що встановлює несправедливі умови, оскільки визначає непропорційно велику суму пені, що в різні періоди дії договору складала від 13 до 60 відсотків у порівнянні із встановленим договором розміром відсотків за користування кредитними коштами - 12,3 відсотка річних.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що вимога позивача про визнання недійсним пункту 7.1. договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

4.8. Враховуючи те, що безпідставне нарахування позивачу відповідачем пені вплинуло на структуру заборгованості та її загальний розмір, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача здійснити перерахунок суми заборгованості шляхом зарахування всієї сплаченої позивачем суми пені до суми основного зобов'язання.

4.9. За надання правничої допомоги позивач сплатив адвокату ОСОБА_1 гонорар у сумі 5000 грн., що підтверджується приєднаними до матеріалів справи оригіналом акту виконаних робіт та квитанцією (а.с. 36-37).

Відповідно до статтей 133, 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу адвоката належать до судових витрат і в разі задоволення позову підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

с у д в и р і ш и в:

позов ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; ) про визнання пункту договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати недійсним пункт 7.1. Розділу 7 Договору про надання кредиту від 01.02.2007 № 0, укладеного між ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк».

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; ) здійснити перерахунок суми заборгованості ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором про надання кредиту від 01.02.2007 № 0 шляхом зарахування всієї сплаченої боржником суми пені до суми основного зобов'язання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; ) на користь ОСОБА_4 місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 5000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; ) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 22.01.2019 року.

Суддя І.В. Литвиненко