ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

м. Харків

справа № 613/1580/18

провадження 22-ц/818/763/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року (в складі судді Харченко С.М.),

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Роз'яснено, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно вказав на те, що нею заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, оскільки нею заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі ? частини з усіх видів доходів боржника, яка підпадає під дію пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством не передбачено видачу судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею заявлена вимога про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції зазначив, що законодавством не передбачено видачу судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Однак, чому не можна було видати судовий наказ про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, судом першої інстанції не зазначено.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстнції є передчасним.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі, остання в силу пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року - скасувати, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 січня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

Р.М. Піддубний