Ухвала

05 грудня 2019 року
м. Київ

справа № 683/1980/18
провадження № 61-21394ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити його на обліку військовослужбовців для отримання постійного житла.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 26 липня 2018 року № 14, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у Військовій частині НОМЕР_1 . Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду при військовій частині НОМЕР_1 з моменту його постановлення на квартирний облік. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21 червня 2019 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року повернуто згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 357 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку з тим, що вона підписана особою, яка не є адвокатом.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали для наведення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, сплати судового збору в розмірі 1 057 грн та подання оригіналу квитанції про його сплату до Хмельницького апеляційного суду і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року заяву Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року залишено без задоволення. Відмовлено Військовій частині НОМЕР_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року.

27 листопада 2019 року Військова частина НОМЕР_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді касаційного цивільного суду від 05 грудня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року.

Касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Військова частина НОМЕР_1 додала до касаційної скарги копію супровідного листа Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року, яким заявнику була направлена копія оскаржуваної ухвали Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року, що містить штамп Військової частини НОМЕР_1 про його отримання 07 жовтня 2019 року.

Отже, враховуючи зазначену в листі дату отримання вхідної кореспонденції, вже 07 жовтня 2019 року заявнику було вручене оскаржуване судове рішення, однак касаційну скаргу ним подано засобами поштового зв`язку лише 27 листопада 2019 року, тобто після закінчення строків, встановлених частинами першою та другою статті 390 ЦПК України.

Зі змісту касаційної скарги не вбачається клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Отже, Військовій частині НОМЕР_1 необхідно подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з цим касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Військова частина НОМЕР_1 заявила клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, Збройних Сил України, інших військових формувань. На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження або фінансування Збройних Сил України, зупиняється. До клопотання заявник додав довідку від 20 листопада 2019 року, підписану командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та начальником фінансово-економічної служби ОСОБА_3 , в якій зазначено, що станом на 20 листопада 2019 року кошти для оплати судового збору на рахунках Військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні положення містяться у частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з касаційною скаргою.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки заявником не наведено достатніх підстав та не надано належних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору на час звернення з касаційною скаргою, клопотання про звільнення або відстрочення сплати цього збору задоволенню не підлягає. Відсутність на рахунках заявника цільових коштів на оплату судового збору не свідчить про неможливість такої оплати у зв`язку з його майновим станом.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначається відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1 921 грн.

Отже, заявнику слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 1 921 грн, який має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA7026007, рахунок отримувача 6007, ККДБ 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук