КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/3350/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Піхур О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Державне підприємство «СЕТАМ», Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк», ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акту про проведення електронних торгів, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Державне підприємство «СЕТАМ», Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк», ОСОБА_4, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить

визнати проведені25.04.2017 року електронні торги з реалізації арештованого майна, а саме: гаражного боксу НОМЕР_5, загальною площею 22,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в системі електронних торгів арештованим майном «СЕТАМ» - недійсними,

визнати недійсним протокол №252412 від 25.04.2017 року проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, а саме: гаражного боксу НОМЕР_5, загальною площею 22,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виданий на його підставі акт про проведення електронних торгів, складений державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохіним Олександром Павловичем.

Посилається на те, що вона з ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 30.09.1994 року до 10.12.2012 року. Під час шлюбу був придбаний гаражний бокс НОМЕР_5, загальною площею 22,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.06.2013 року було поділено майно позивача та ОСОБА_3, та окрім іншого визнано за позивачем право власності на 1/2 частину вищезазначеного гаражного боксу НОМЕР_5.

25.11.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Полісмаком Олександром Олександровичем, в межах виконавчого провадження № 48179775, при примусовому виконанні виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва № 761/17978/13-ц від 26.03.2015 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 1064 від 04.08.2010 року та судових витрат на загальну суму 1 124 515 грн. 57 коп., було складено акт опису й арешту майна, яким було описано та накладено арешт на спірний гараж. Про складання вище зазначеного акту опису й арешту майна позивачка дізналася в грудні 2015 року, коли до її квартири за адресою: АДРЕСА_1 прийшов старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Полісмак ОлександрОлександрович з метою опису вище зазначеної квартири. 25.01.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полісмаком Олександром Олександровичем було прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 48179775 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

10.05.2017 року позивачу стало відомо про те, що гаражний бокс НОМЕР_5 протягом березня-квітня 2017 року неодноразово виставлявся Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на електронні торги. За результатами проведення вище зазначених торгів, було складено протокол №252412 проведення електронних торгів від 25.04.2017 року з визначенням переможця та акт про проведені електронні торги. Позивачка вважає, що проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна були проведені з порушенням її прав як співвласника реалізованого майна, оскільки Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві будучи повідомленим про розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_9 про зняття арешту з майна та виключення його з акту опису та розуміючи, що спірний гаражний бокс знаходиться у спільній частковій власності позивача та ОСОБА_3, виставив його на продаж. Крім того, при реалізації арештованого майна боржника - ОСОБА_3 були порушені вимоги чинного законодавства, адже реалізоване майно, що належить позивачу як особі, яка не є боржником за виконавчим провадженням.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Державне підприємство «СЕТАМ», Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк», ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акту про проведення електронних торгів - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що спірний гаражний бокс НОМЕР_5 ніколи не був предметом іпотеки, та у своєму позові позивач не посилалася на Закон України «Про іпотеку» та порушення його вимог. Про наявність рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2013 року про поділ майна подружжя та відповідно своє право на Ѕ частину квартири та гаражного боксу позивач повідомила державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Полісмак О.О. Відповідно жодних дій на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості вказаним державним виконавцем не вчинялось. В порушення вимог статей 48,50 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохіним О.П. після винесення постанови про прийняття виконавчого провадження лише пересвідчився в тому, що гаражний бокс НОМЕР_5 зареєстрований на ім'я боржника, при цьому не з'ясував сімейний стан боржника та не встановив чи не придбаний гаражний бокс в період шлюбу. Реалізації на електронних торгах підлягала лише Ѕ частка боржника у спірному гаражному боксі, однак вона не була виділена в натурі, тобто не набула статусу самостійного об'єкта нерухомості, тому не могла бути реалізована з прилюдних торгів, а реалізація всього гаражного боксу, в якому знаходиться і частка позивача не відповідає вимогам закону.

Третя особа Державне підприємство «СЕТАМ» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів наданих відповідним органом Державної виконавчої служби (приватним виконавцем). Оскільки позивач не зареєструвала за собою право власності на частину спірного гаражного боксу в порядку визначеному законодавством, то єдиним законним власником цього гаражного боксу залишився відповідач ОСОБА_3 ДП «СЕТАМ» під час підготовки та проведення електронних торгів по лоту з реалізації спірного гаражного боксу не було порушено ані вимог законодавства, ані будь - яких прав чи свобод позивача. Зазначає, що позивач не надала доказів на підтвердження своїх доводів про визнання електронних торгів недійсними та не обґрунтувала, як вказані нею порушення вплинули на результати торгів і як це порушило її права. Крім того, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представники Головного територіального управління юстиції у м. Києві та представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк» заперечили проти задоволення апеляційної скарги. Посилаються на те, що електронні торги відбулися без порушення процедури їх проведення. Позивач не скористалася належним їй правом та не зареєструвала вчасно своє право власності на гаражний бокс. Відповідно до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час проведення електронних торгів спірний гаражний бокс на праві власності був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3, у державного виконавця не було відомостей про те, що право власності на Ѕ вказаного гаражного боксу на підставі рішення суду визнано за позивачем.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Державне підприємство «СЕТАМ», Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк», ОСОБА_4, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить

визнати проведені25.04.2017 року електронні торги з реалізації арештованого майна, а саме: гаражного боксу НОМЕР_5, загальною площею 22,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в системі електронних торгів арештованим майном «СЕТАМ» - недійсними,

визнати недійсним протокол №252412 від 25.04.2017 року проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, а саме: гаражного боксу НОМЕР_5, загальною площею 22,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виданий на його підставі акт про проведення електронних торгів, складений державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохіним Олександром Павловичем.

Посилається на те, що проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна були проведені з порушенням її прав як співвласника реалізованого майна, оскільки Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві будучи повідомленим про розгляд справи за її позовом про зняття арешту з майна та виключення його з акту опису та розуміючи, що спірний гаражний бокс знаходиться у спільній частковій власності позивача та ОСОБА_3, виставив гаражний бокс на продаж. Крім того, при реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_3 були порушені вимоги чинного законодавства, адже реалізоване майно, що належить позивачу як особі, яка не є боржником за виконавчим провадженням.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано допустимих та належних доказів, які б свідчили про те, що електронні торги відбулися з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, а також, що проведення електронних торгів спричинило порушення прав чи інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.06.2013 року позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3, треті особи: ТОВ «Медікел Пректіс», ТОВ «Спеціалізований медичний центр молекулярної діагностики», ОСОБА_10 про поділ майна задоволено частково. Поділено майно подружжя, яке належить ОСОБА_9 та ОСОБА_3, припинивши їх право спільної сумісної власності. Визнано за ОСОБА_9 право власності на Ѕ частину квартири №16 загальною площею 119,10кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; на Ѕ частину гаражного боксу НОМЕР_5 загальною площею 22,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; на 1/2 земельної ділянки площею 0,1392 га по АДРЕСА_2; визнано за нею право власності на автомобіль марки Mazda 5, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири №16 загальною площею 119,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; на Ѕ частину гаражного боксу НОМЕР_5 загальною площею 22,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; на Ѕ земельної ділянки площею 0,1392 га по АДРЕСА_2; визнано за ним право власності на автомобіль марки Mazda CX-7, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. В іншій частині позову відмовлено (т.1, а.с. 56-59).

Судами встановлено, що 30 вересня 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 2155 від 30.09.1994 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_6, видане Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2012 року шлюбміж сторонами розірваний.

За період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було придбане наступне майно: трикімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 119,10 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 09 квітня 2001 року № 342-С/КІ, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, зареєстрованим в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12 квітня 2001 року в реєстровій книзі за реєстровим номером 42047; гаражний бокс НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 31 травня 2002 року№681-С/ГІ, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації; автомобіль Mazda - 5 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований ВРЕР-9 УДАІ в м. Києві 21.11.2008 року; автомобіль Mazda СХ-7 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, зареєстрований ВРЕР-9 УДАІ в м. Києві 21.11.2008 року; земельна ділянка площею 0,1392 га по АДРЕСА_2, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку НОМЕР_7 від 17.02.2009 року, виданого на підставі рішення від 19 вересня 2008 року Максимівської сільської ради.

Судом встановлено, що гаражний бокс НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 31 травня 2002 року №681-С/ГІ, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації (т.1, а.с. 55).

17.07.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Полісмаком О.О. винесено постанову про відкриття провадження з примусового виконання виконавчого листа 3761/17978/13-ц, виданого Шевченківським районним судом міста Києва від 26.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором відновлювальної кредитної лінії №1064 від 04.08.2010 року в сумі 1 121 074,57 грн. та судових витрат в сумі 3 441 грн. (т.1, а.с. 60-61).

25.11.2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Полісмаком О.О. було складено акт опису й арешту майна, яким було описано та накладено арешт на гараж НОМЕР_5 загальною площею 22,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 62-65).

25.01.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полісмаком Олександром Олександровичем було прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 48179775 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (т.1, а.с. 66-67).

27.01.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохіним Олександром Павловичем було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 48179775 (т.1, а.с. 68-69).

Як вбачається зАктудержавного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна від 18.05.2017 року боржником зазначено ОСОБА_3, а стягувачем - ПАТ «Державний ощадний банк України», переможцем торгів став ОСОБА_4, акт видано на підставі протоколу про проведення електронних торгів №252412 від 25.04.2017 року (т.1, а.с. 154-155).

Відповідно листа Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві №48179775/12 від 15.05.2017 року начальника Шевченківського ВДВС міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомлено, що реалізація нерухомого майна, а саме: гаража НОМЕР_5 загальною площею 22,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відбулося шляхом проведення прилюдних електронних торгів (т.1, а.с. 156-157).

08.02.2017 рокуХристофорова - ОСОБА_9 у зв'язку з неможливістю державної реєстрації за собою права власності на вище зазначене нерухоме майно звернулася з позовом до Шевченківського районного суду міста Києва про зняття арешту з майна та виключення його з акту опису й арешту (а.с. 70-72).

ОСОБА_9 зазначає, що 10.05.2017 року їй стало відомо про те, що гаражний бокс НОМЕР_5 загальною площею 22,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, протягом березня - квітня 2017 року неодноразово виставлявся Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на електронні торги.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення електронних торгів було складено протокол №252412 проведення електронних торгів від 25.04.2017 року з визначенням переможця та акт про проведені електронні торги.

Позивач вважає, що проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна були проведені з порушенням її прав як співвласника реалізованого майна, оскільки Шевченківський районний ВДВС міста Києва головного територіального управління юстиції у м. Києвібудучи повідомленим про розгляд цивільної справи №761/4255/17та розуміючи, що спірний гаражний бокс НОМЕР_5 знаходиться у спільній частковій власності позивача та ОСОБА_3, виставили його на продаж. Крім того, при реалізації арештованого майна боржника - ОСОБА_3 були порушені вимоги чинного законодавства, адже реалізоване майно, що належить позивачу як особі, яка не є боржником за виконавчим провадженням.

Відповідно до ч.1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Результатом прилюдних торгів є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги.

Таке свідоцтво є документом, що посвідчує право власності та підставою державної реєстрації прав власності за покупцем.

Наслідком визнання прилюдних торгів недійсними є визнання свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів незаконним та його скасування, так як таке свідоцтво, видане владним органом, суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення електронних торгів було складено протокол №252412 від 25.04.2017 року з визначенням переможця ОСОБА_4 та акт про проведені електронні торги.

Головною умовою, яка повинна бути встановлена судами, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів підлягає встановленню наявність порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові № 6-323ц16 від 16.03.2016 року.

Відповідно п. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Судом встановлено, що проведення електронних торгів по реалізації гаражного боксу НОМЕР_5 за адресою АДРЕСА_1 відбулися з дотриманням процедри їх проведення та без порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Судвірно не прийняв до уваги твердження ОСОБА_9 про те, що вона є власником Ѕ частини гаражного боксу за рішенням суду, оскільки позивачка не скористалася своїм правом та не зареєструвала право власності на Ѕ частину гаражного боксу, у зв'язку з чим у державного виконавця були відсутні вказані відомості.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що електронні торги відбулися з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та проведення електронних торгів спричинило порушення прав чи інтересів позивача, суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно ч.2 ч. 4 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України; порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України; порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» затверджено Порядок реалізації арештованого майна, уповноважено ДП «Сетам» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом.

Відповідно до розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із відповідними документами.

У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, Організатору для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі - продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі - продажу або не випливає з їхньої суті.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі - продажу майна на публічних торгах, а тому є правочином.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ст.16 ЦК України, згідно п.2 ч.2 яким одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі - продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5,6 ст.203 ЦК України, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

За змістом ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком.

Під час розгляду справи судом не встановлено порушення ДП «СЕТАМ» вимог законодавства, а також прав чи свобод позивача під час підготовки та проведення електронних торгів по лоту з реалізації спірного гаражного боксу.

Апеляційним судом встановлено, що переможцем торгів ОСОБА_4 після проведення торгів кошти за майно були сплачені у встановлений строк та у повному обсязі.

Доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження порушення встановлених законодавством правил проведення електронних торгів позивачем суду не надано, тому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що електронні торги проведені з порушенням Порядку реалізації арештованого майна.

Доводи апеляційної скарги, що державним виконавцем не здійснено в установленому порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності колегія суддів не приймає до уваги.

В судовому засіданні представники Головного територіального управління юстиції у місті Києві пояснили, що на час проведення електронних торгів відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на арештоване майно, а саме: гаражний бокс НОМЕР_5, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на праві власності належало боржнику ОСОБА_3

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.06.2013 року визнано за ОСОБА_9 право власності, зокрема на Ѕ частину гаражного боксу НОМЕР_5 загальною площею 22,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Однак, як встановлено з пояснень представника позивача ОСОБА_9 не зареєструвала своє право власності на вказаний гаражний бокс.

Таким чином, на момент складення акту про опис та арешт майна від 25.11.2015 року та проведення у квітні 2017 року електронних торгів, єдиним законним власником спірного гаражного боксу залишався відповідач ОСОБА_3

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дії державного виконавця під час здійснення своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна підлягають оскарженню в порядку передбаченому цим Законом та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Враховуючи відсутність достатніх та обґрунтованих підстав вважати проведені 25 квітня 2017 року електронні торги із реалізації арештованого нерухомого майна недійсними, оскільки позивачка не обґрунтувала та не довела, як описані нею порушення вплинули на результат торгів та як це порушило її права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та визнання недійсними електронних торгів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.