Справа № 423/2363/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Попаснянський районний суд Луганської області

У складі головуючої судді: Архипенко А.В.

при секретарі: Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Попасна справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду із дійсною заявою в якій зазначили, що вони зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира належить до державного житлового фонду.

В поданій заяві позивачі зазначають, що у вказаній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який з 2000 року в квартирі не мешкає, так як виїхав до іншого місця проживання, його речей в квартирі немає.

За цих підстав позивачі звернулись до суду із заявою про визнання відповідача таким, що втратив право на житло, у зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не проживає за зазначеною адресою, так як має інше постійне місце проживання, ніяких обов'язків по оплаті комунальних послуг не несе, фінансової допомоги в рішенні цього питання відповідач їм не надає і тому позивачі у поданій заяві просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням розташоване за адресою: АДРЕСА_1. у зв'язку з тим, що відповідач відсутній за зазначеним місцем проживання понад встановлені строк. Позивачі в судове засідання не з'явились, у своїй заяві позовні вимоги підтримали, справу просили розглянути без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви позовні вимоги визнав, просив суд розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного

Предметом даного позову являється захист прав власності щодо користування та розпорядження майном , що регулюється положеннями Цивільного Кодексу України ( у разі наявності власника житла) та положеннями Житлового Кодексу України (у разі наянвості наймача жилого приміщення)

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.71 ЖК України - при тимчасові відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

При цьому згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

А так, враховуючи визначені правові підстави, суд зазначає наступне.

Згідно довідки Військово-цивільної адміністрації міста Золоте та села Катеринівка Попаснянського району Луганської області від 22.06.2018 року № 671, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім'ї: ОСОБА_2, 1997 року народженняк, ОСОБА_3, 1974 року народження ( а.с.11).

При цьому, актом обстеження матеріально-побутових умов /а.с.5/, складеним головою вуличного комітету ВЦА м.Золоте та с.Катеринівка Целуйко О.М. у присутності свідків - ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтверджено, що гр. ОСОБА_3 з 2000 року і по теперішній час не мешкає за місцем своєї реєстрації, ніяких обов'язків по утриманню житла не несе, особистих речей відповідача в квартирі не має.

Аналізуючи надані позивачами вищезазначені докази суд зазначає, що позивачі не надали доказів на підтвердження права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. або іншого стаусу щодо себе, а також не визначено статусу відповідача та обставин щодо його реєстрації у зазначеній квартирі.

Також суд звертає увагу, що в доданих до позову письмових документах взагалі відсутня інформація або будь-які документи щодо належності зазначеного вище житла.

При тім, з поданого позову суд вбачає, що самі позивачі зазначили, що дана квартира належить до державного житлового фонду.

А так, в данному випадку позивачі, не надавши доказів щодо визначення статусу власників житла або наймачів, а також статусу відповідача - не мають права на звернення до суду з вимогами відповідно до ст.317-319 ЦК України або ст.71 ЖК України , які встановлюють право власників щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном або щодо збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку подана позовна заява є необгрунтованою, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. ст. 391 ЦК України, 71 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Архипенко