Провадження № 2/752/6720/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.11.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Інститут медицини та праці ім. Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України" про визнання незаконним медичного висновку та його скасування, визнання захворювання професійним, -

в с т а н о в и в:

у липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ДУ "Інститут медицини та праці ім. Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України" про визнання незаконним медичного висновку та його скасування, визнання захворювання професійним.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що до травня 2013 року він працював електрослюсарем на дільниці 27 «Алселормітел» Кривий Ріг. 15 травня 2013 року звільнений з роботи за власним бажанням. Основна причина звільнення - поганий стан здоров`я. Позивач змушений був оформити пенсію. У квітні 2013 року, коли позивач ще працював, він знаходився на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 9. Згідно рекомендацій, зазначених у виписці, позивачу необхідна була консультація лікаря з професійних захворювань. Після виписки з лікарні працювати він не зміг і змушений був звільнитися.

03 жовтня 2013 року згідно висновку № 54/5 ЛЕК Міського центру профпатології позивачу встановлено діагнози - ХОЗЛ ІІ ст., пневмофіброз, емфізема легень, ДН - І - ІІ ст. З 17 січня 2014 року до 03 лютого 2014 року позивач знаходився на лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 4. 13 лютого 2014 року згідно висновку № 10/18 ЛЕК Міського центру профпатології встановлено інші діагнози. Працювати позивач не зміг. Неодноразово звертався до різних медичних закладів для встановлення йому остаточних діагнозів, які відносяться до хронічних професійних захворювань. 04 січня 2018 року він визнаний інвалідом 3 групи по зору довічно. Стан здоров"я не покращувався. 15 травня 2019 року йому була проведена операція. В кінці червня 2019 року він отримав копію медичного висновку ЦЛЕК про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 23 квітня 2019 року, в якому зазначено, що всі захворювання позивача не віднесені до категорії професійних, оскільки вони виникли після припинення роботи в шкідливих умовах.

З таким висновком позивач не погоджується. На шахті, де працював позивач, протягом тривалого часу грубо порушували ст. 13 Закону України "Про охорону праці" та ст. 153 КЗпП України, що саме і призвело до виникнення у позивача професійного захворювання.

За таких підстав, позивач просить

- визнати незаконним та скасувати медичний висновок ЦЛЕК Інституту медицини праці ім. Ю.І.Кундієва Національної медичної академії наук України про наявність (відсутність) професійного характеру захвоювання від 23 квітня 2019 року,

- визнати, що встановлені йому діагнози захворювань, а саме хронічний бронхіт ІІ ст., прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН (0) ст., хронічна попереково-крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з больовим синдромом виникли під впливом хімічних факторів та промислових аерозолів і відносяться до професійних.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року дана справа передана на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. (а.с. 31)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 40)

24 жовтня 2019 року відповідач ДУ "Інститут медицини та праці ім. Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України" надіслав відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач згідно направлення № 7/3 від 11 квітня 2019 року лікаря - профпатолога Міського центру профпатології КМКЛ № 5 знаходився на стаціонарному обстеженні та лікуванні в клініці профзахворювань ДУ "ІМП ім. Ю.І. Кундієва НАМН" з 12.04.2019 р. по 25.04.2019 р. Основний діагноз - хронічний бронхіт ІІ ст., фаза ремісії, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН 0 ст., хронічна попереково-крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з больовим синдромом - захворювання не віднесені до категорії професійних, враховуючи їх розвиток після припинення роботи в шкідливих умовах праці. ОСОБА_1 не працює в шкідливих умовах праці, що відображені в інформаційній довідці про умови праці № 158/4.6-11 від 14.02.2019 р., з 15.05.2013 р., а вказані діагнози хворому було встановлено згідно виписки з амбулаторної картки, складеної Комунальним некомерційним підприємством "Консультативно - діагностичний центр" Голосіївського району м. Києва, а також згідно витягу історії хвороби № 729 у вересні 2013 року та січні 2014 року відповідно. В медичній справі наявна інформаційна довідка про умови праці ОСОБА_1 № 158/4.6-11 від 14.02.2019 р. Відсутність реєстрації захворювань в період роботи в шкідливих умовах праці та відсутність звернень за медичною допомогою під час роботи в шкідливих умовах праці, що, в свою чергу, не дозволяло б хворому працювати, не дало підстави Центральній лікарсько-експертній комісії віднести вказані діагнози до категорії професійних.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з ОСОБА_1 працював з 15.05.1986 р. по 27.10.1987 р. слюсарем з ремонту обладнання «Київтехнобслуговування», з 30.11.1987 р. по 15.04.1988р. учнем вулканізаторника, цех № 3 Київський завод, з 30.09.1988р. слюсарем з ремонту автомобілів, Криворізька автобаза № 15., з 02.01.1990р. інженером, Криворізька автобаза № 15, з 03.01.1990р. по 17.01.1992р. старшим механіком, цех без рельсового транспорту «Криворізький коксохімзавод», з 19.01.1992р. по 01.07.1992р. головним механіком ПП «Рембудтранс», з 19.04.1993 р. головним механіком МП «Мечта», з 02.05.1998р. головним інженером ТОВ «Норма ЛТД», з 07.07.1999р. майстром з ремонту Криворізьке АТП № 14130, з 05.01.01р. менеджером ТОВ «ВИТО», з 06.06.01р. майстром ПП «Цикл», з 25.06.2002 слюсарем-ремонтником, вуглепідготовчий цех КДГМК «Криворіжсталь», з 02.12.2002р. дробильником ДФС шахтоуправління КДГМК «Криворіжсталь», з 06.09.2004 майстром дільниці ДФС шахтоуправління КДГМК «Криворіжсталь» та з 06.09.2004 року по 15.05.2013р. електрослюсарем (слюсар) черговим та з ремонту обладнання, шахтоуправління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Р».

15 травня 2013 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України.

З 04 січня 2018 року ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи до вічно

Згідно направлення № 7/3 від 11 квітня 2019 року лікаря-профпатолога Міського центру профпатології КМНО № 5, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному обстеженні на лікуванні в клініці профзахворювань ДУ «ІМП ім. Б.І. Кундієва НАМН» з 12 квітня 2019р. по 25 квітня 2019р.

Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювань від 23 квітня 2019 року № 15/356 ОСОБА_1 встановлено діагноз: Хронічний бронхіт ІІ ст., фаза ремісії, прискорений та базальний пневмосклероз, ЛН 0 ст., Хронічна попереково-крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з больовим синдромом. Встановлення (не встановлення) професійного характеру захворювання - захворювання не віднесені до категорії професійних, враховуючи їх розвиток після припинення роботи в шкідливих умовах праці. Протипоказана робота у умовах впливу небезпечних чинників виробничого середовища.

Висновок видано на підставі протоколу засідання Центральної лікарсько-експертної комісії від 23.04.2019р. № 15/356.

У своїй позовній заяві позивач стверджує, що з даним висновком він не погоджується, останні десять років своєї роботи він постійно попадав під негативний вплив таких факторів: важкість праці, шуму, пилу, аерозолів, переважно, фібро генної дії, несприятливого мікроклімату та напруженості трудового процесу.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає що, ОСОБА_1 не працював в шкідливих умовах праці, що відображено в інформаційній довідці про умови праці ОСОБА_1 № 158/4.6-11 від 14.02.2019 року, з 15.05.2013р., а діагнози хворому ОСОБА_1 було встановлено, згідно виписки з амбулаторної картки, складеної Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Голосіївського району м. Києва, а також згідно витягу з історії хвороби № 729 у вересні 2013 року та січні 2014 року відповідно. В медичній справі наявна інформаційна довідка про умови праці ОСОБА_1 № 158/4.6-11 від 14.02.2019 року.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою КМУ № 337 від 17 квітня 2019 року «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», передбачений порядок встановлення зв`язку захворювання з умовами праці, розслідування причин та обліку випадків хронічних професійних захворювань.

Усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню.

Хронічне професійне захворювання (отруєння) не завжди супроводжується втратою працездатності. Випадки професійних інфекційних захворювань та хронічних професійних інтоксикацій розслідуються як хронічні професійні захворювання (отруєння).

Віднесення захворювання до хронічного професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з цим Порядком та переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 200 р. № 1662.

Перелік установ і закладів, що мають право встановлювати остаточний діагноз хронічних професійних захворювань, затверджується МОЗ і переглядаються кожні п`ять років.

У разі підозри та хронічне професійне захворювання (отруєння) заклад охорони здоров`я направляє працівника на консультацію до лікаря-профпатолога області або міста з документами, перелік яких визначено у пункті 99 Порядку.

Для встановлення остаточного діагнозу та зв`язку захворювання з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важності та напруженості трудового процесу лікар-профпатолог області або міста направляє хворого до високоспеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами до спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоровя, якому МОЗ надає право встановлювати остаточний зв`язок захворювання з умовами праці, з відповідними документами.

До високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я у разі потреби для встановлення діагнозу можуть направлятися також хворі, які потребують обстеження у науково-дослідних інститутах (установах) медичного профілю.

Високоспеціалізовані профпатологічні заклади охорони здоров`я проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння).

Діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння) може бути змінений або відмінний високоспеазізованим профпатологічним закладом охорони здоровя, який його встановив ранішще, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень і повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) покладається на керівників таких закладів і голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.

У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) приймається центральною лікарсь-експертною комісією державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», у роботі якої мають право брати участь лікарі з гігієни праці територіального органу Держпраці, закладу охорони здоров`я, робочого органу Фонду, представники підприємства (установи, організації), первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві, в установі, організації відсутня), представники вищого органу профспілки.

Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку.

За наявності ознак стійкої втрати професійної працездатності внаслідок хронічного професійного захворювання (отруєння заклад охорони здоров`я, що надає медичну допомогу працівникам підприємства (установи, організації), де працює хворий, або заклад охорони здоров`я за місцем його проживання направляє хворого на огляд до медико-соціальної експертної комісії для встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності.

При встановлені професійного захворювання, відповідачем було враховано, що ОСОБА_1 не працює в шкідливих умовах праці, що відображені в інформаційній довідці про умови його праці № 158/4.6-11 від 14.02.2019 р., з 15.05.2013 р., а вказані позивачем діагнози йому були встановлені у вересні 2013 року та січні 2014 року, що підтверджується випискою з амбулаторної картки, складеної Комунальним неокмерційним підприємством "Консультативно-діагностичний центр" Голосіївського району м. Києва, та витягом з історії хвороби № 729. В медичній справі наявна інформаційна довідка про умови праці ОСОБА_1 № 158/4.6-11 від 14.02.2019 р. Відсутність реєстрації захворювань в період роботи в шкідливих умовах праці та відсутність звернень за медичною допомогою під час роботи в шкідливих умовах праці, що, в своючергу, не дозволяло б хворому працювати, не дало підстав комсіїі віднести наведені позивачем діагнози до категорії професійних. За таких підстав, висновок прийнято з дотримання визначених законом процедур, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи "Інститут медицини та праці ім. Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України" про визнання незаконним медичного висновку та його скасування, визнання захворювання професійним.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: