Провадження № 4-с/229/3/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» виробничої одиниці «Дружківкатепломережа», в інтересах якого діє ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2.

У скарзі, яка надійшла до суду 18 лютого 2019 року, обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Дружківкатепломережа» (далі-заявник, ВО «Дружківкатепломережа») вказав, що згідно з судовим наказом Дружківського міського суду Донецької області від 18 вересня 2014 року № 229/2365/14-ц, № 2-н/229/462/2014 з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Обласного комунального підприємства"Донецьктеплокомуненерго" було солідарно стягнено заборгованість за послуги з теплопостачання станом на 01.09.2014 року в розмірі 16695 грн. 57 коп. та судові витрати в розмірі 121 грн. 80 коп. 11 лютого 2019 року ВО «Дружківкатепломережа» отримала постанову від 21 грудня 2018 року ВП № 52209880 про повернення вказаного виконавчого документу стягувачу. Підставою її повернення старший державний виконавець зазначив п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у подальшому-Закону). Так, відповідно до вказаної норми Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи. Також, зазначив, що згідно з статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Однією з виконавчих дій є розшук боржника. Так, стаття 36 Закону «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника-фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. За даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, державний виконавець не звертався до суду з поданням про розшук боржника по ВП № 52209880. Представник ВО «Дружківкатепломережа» ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець передчасно виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, тобто без прийняття заходу щодо оголошення боржника у розшук. Просить суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу стягувачу від 21 грудня 2018 року ВП № 52209880; визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 21 грудня 2018 року ВП № 52209880.

28 лютого 2019 року старший державний виконавець Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 надала суду відзив на скаргу №14.29-5/5275, в якій просить суд скаргу ОКП Донецьктеплокомуненерго» виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» залишити без задоволення.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд за її відсутності, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання старший державний виконавець Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 не зявилася, просила розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, а тому суд приходить до висновку про розгляд скарги за відсутністю учасників цивільного процесу.

На підставі ч.2 ст.247, ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 5 т. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 ч. 3 ст.9 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовим наказом Дружківського міського суду Донецької області від 18 вересня 2014 року № 229/2365/14-ц, № 2-н/229/462/2014 з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" було солідарно стягнено заборгованість за послуги з теплопостачання станом на 01.09.2014 року в розмірі 16695 грн. 57 коп. та судові витрати в розмірі 121 грн. 80 коп.

Згідно з постановою від 21 грудня 2018 року ВП №52209880 старший державний виконавець Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 повернула ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» судовий наказ від 18 вересня 2014 року № 229/2365/14-ц, № 2-н/229/462/2014 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" заборгованості за послуги з теплопостачання. Вказані дії обґрунтувала тим, що за вказаною у виконавчому документі адресою боржник не мешкає, встановити місце його знаходження неможливо. У боржника відсутні джерела доходів та відкриті рахунки у банківських установах.

За інформацією Автоматизованої системи виконавчого провадження № 52209880 було встановлено, що в ході проведення виконавчих дій боржник ОСОБА_4 не працює, пенсію не отримує, рахунків в банку не має, транспортні засоби у нього також відсутні. Для забезпечення реального виконання рішення державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_2 є особою (державним виконавцем), на яку покладено примусове виконання рішень.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обовязки і права виконавців, обовязковість вимог виконавців.

У частині 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавець зобовязаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

У частині 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавець. під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Судом встановлено, що дії старшого державного виконавця Кисельової О.О. про повернення виконавчого документу стягувачу було прийнято і вчинено відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; здійснено з дотриманням засад виконавчого провадження (ст.2 Закону України «Про виконавче провадження»). Крім цього, права (ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження») та обовязки (ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження») державного виконавця чітко зазначені в цьому Законі. Під час примусового виконання судового наказу від 18 вересня 2014 року № 229/2365/14-ц, № 2-н/229/462/2014 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" заборгованості за послуги з теплопостачання станом на 01 вересня 2014 року в розмірі 16695 грн. 57 коп. та судових витрат в розмірі 121 грн. 80 коп. старший державний виконавець Кисельова О.О. вжила усі заходи виконавчого провадження. Звернення до суду з поданням про розшук боржника (п.12 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження») є її правом, а не обовязком. Відомості про місце проживання боржника містяться у матеріалах виконавчого провадження.

У звязку з вищенаведеним, суд вважає доводи скарги необґрунтованими, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 07 лютого2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (абзац 5 п.18), якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки в задоволенні скарги відмовлено, то судові витрати треба стягнути з обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» на користь держави.

Але, Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2010 року (з усіма змінами та доповненнями) не передбачено сплату судового збору за скаргами на дії державного виконавця, тому, суд, вважає за необхідне віднести судові витрати у вигляді судового збору на рахунок держави.

Керуючись ст.447, ст.ст.450-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

відмовити обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» виробничої одиниці «Дружківкатепломережа», в інтересах якого діє ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії старшого державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. М. Грубник