Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 333/5621/16

провадження № 61-34802св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерій Михайлович,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2016 року у складі судді Варнавської Л. О. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року у складі колегії суддів: Крилової О. В., Бєлки Ю. В., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В. М. про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса та державної реєстрації.

Позовна заява мотивована тим, що 01 грудня 2006 року між ним та ЛКІБ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір № 0 відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 199 500,00 дол. США строком до 30 листопада 2021 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання 01 грудня 2006 року укладено договір іпотеки № 0/3. за яким предметом договору є нерухоме майно - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому ПАТ «Укрсиббанк» (правонаступник АКІБ «Укрсиббанк») на підставі договору факторингу від 12 грудня 2011 року відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») право вимоги заборгованості за іпотечним договором від 01 грудня 2006 року № 0/3.

18 жовтня 2016 року йому стало відомо, що на підставі звернення ТОВ «Кей-Колект» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В. М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 липня 2016 року, індексний номер 15232288, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що зазначене рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В. М. є неправомірним, прийнятим з порушенням чинного законодавства, а саме: реєстраційна дія щодо реєстрації права власності на об`єкт житлової нерухомості за ТОВ «Кей-Колект» проведена з порушенням компетенції, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не було передбачено можливість проведення державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов`язаної із переходом таких прав на об`єкт нерухомості; відповідач провів державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за наявності вже зареєстрованих обтяжень (арештів).

На підставі викладеного просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15232288 від 30 червня 2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності запис про право власності № 15232288 про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на житловий будинок (предмет іпотеки), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснений 30 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В. М.;

- стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності запис про право власності № 15232288 про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на житловий будинок (предмет іпотеки), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснений 30 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В. М., на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 липня 2016 року, індексний номер 30304173.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В. М. на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 826,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення відповідача щодо державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень за ТОВ «Кей-Коллект» майна позивача є протиправним та суперечать вимогам Законів України «Про іпотеку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15232288 від 30 червня 2016 року, всупереч вимогам статті 16 ЦК України не є належним способом захисту.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін і надав їм належну правову оцінку.

Короткий зміст касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Кей-Колект» просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закрити провадження у справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що перешкод для здійснення державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В. М. на момент вчинення реєстраційних дій не існувало; справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 01 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 199 500,00 дол. США строком до 30 листопада 2021 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором укладено договір іпотеки № 0/3, за яким предметом договору є нерухоме майно будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ПАТ «Укрсиббанк», яке є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк» на підставі договору факторингу від 12 грудня 2011 року відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги заборгованості за іпотечним договором від 01 грудня 2006 року № 0/3.

06 лютого 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В. М. внесено запис № 15232305 про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя.

30 липня 2016 року на підставі звернення ТОВ «Кей-Колект» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко В. М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15232288, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей Колект» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов суд місцевий суд, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-ІV), відповідно до якого за наявності в Реєстрі заборон відчуження запису про заборону відчуження майна здійснення державним реєстратором реєстраційних дій неможливе до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, враховуючи таке.

01 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір № 0, з метою забезпечення його виконання укладено договір іпотеки № 0/3, за яким предметом договору є нерухоме майно будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

ПАТ «Укрсиббанк», яке є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк» на підставі договору факторингу від 12 грудня 2011 року відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги заборгованості за іпотечним договором від 01 грудня 2006 року № 0/3.

30 липня 2016 року на підставі звернення ТОВ «Кей-Колект» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко В. М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15232288, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей Колект» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку про те, що спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Преамбулою Закону № 1952-IV передбачено, що цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Зазначений Закон регулює відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною третьою статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Із справи відомо, що 06 лютого 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу внесено запис про арешт нерухомого майна № 15232305 на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя (а.с. 10).

Відповідно до статті 24 Закону № 1952-IV (у редакції, що діяла на момент прийняття рішення) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону.

Отже, наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Вказаний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах міститься у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-357а14 та від 19 травня 2015 року у справі № 21-121а15, а також у постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі № 203/1348/17 (провадження № 61-10136св18), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 14100цс19).

Враховуючи викладене, всупереч наявного у Реєстрі обтяження (арешту)майна боржника, 30 липня 2016 року на підставі звернення ТОВ «Кей-Колект» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко В. М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15232288, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей Колект» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Суди розглядаючи спір дійшли правильного висновку щодо скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності запису про право власності № 15232288 про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на житловий будинок (предмет іпотеки), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснений 30 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В. М., на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 липня 2016 року, індексний номер 30304173

Доводи касаційної скарги що перешкод для здійснення державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В. М. на момент вчинення реєстраційних дій не існувало спростовуються матеріалами справи.

Не обґрунтованими є також і доводи касаційної скарги, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки у даному випадку спір не є публічно - правовим, а відноситься до спорів приватноправового характеру, розгляд яких має відбуватися у порядку цивільного судочинства.

Вказаний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18).

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не знаходить.

З наведеного вбачається, що суди під час ухвалення рішень у повному обсязі дослідили надані докази на підтвердження заявлених вимог, правильно визначили характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю«Кей-Колект»залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко
Судді: А. І. Грушицький
А. А. Калараш
С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров