провадження № 2-н/752/611/19
УХВАЛА

03.12.2019 року суддя Голосіївського районного суду Чередніченко Н.П.перевіривши матеріали заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги із ОСОБА_1 , -

встановив:

28.11.2019 року до суду надійшла заява представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги із ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити за наступних підстав.

Зі змісту заяви, яка надійшла до суду в листопаді 2019 року, вбачається, що АТ «Українська залізниця»» заявлено вимогу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

За даними розрахунку заявленого до стягнення боргу, заявником нараховано основну суму боргу в розмірі 32274,82 грн. за період із вересня 2016 р. по серпень 2019 р. включно, що за поданою в листопаді 2019 року заявою про видачу судового наказу, - виходить за межі строків загальної позовної давності, визначених ст. 257 ЦК України.

Крім того, відповідно до п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В заяві зазначено, що боржник ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг, однак, з копії паспорту вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за іншої адресою.

Із матеріалів заяви вбачається, що заявником не надано доказів, за якими пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , як особи, яка проживає, зареєстрована у квартирі або ж є її власником, а тому відсутня можливість встановити чи є боржник дійсно власником квартири чи наймачем, а відтак і споживачем наданих заявником послуг.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Наразі, та обставина, що заявником на момент звернення з даною заявою до суду заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період, що виходить за межі загальних строків позовної давності свідчить про те, що заявником заявлено вимоги, які свідчать про наявність спору між стягувачем і боржником, зокрема, в частині строків позовної давності, та, відповідно, заявлений спір має бути вирішений в порядку загального позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити, оскільки, подана заява містить вимогу про стягнення з боржника заборгованості за період, що перевищує строк позовної давності, а також до заяви не долучено доказів на підтвердження того, що боржник дійсно зареєстрований, проживає у квартирі, та, відповідно, є споживачем послуг наданих заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257 ЦК України, ст. 165 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги із ОСОБА_1 .

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Голосіївським ра йонний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Чередніченко