Справа №538/271/19
Провадження по справі №2/538/200/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа: Перша лохвицька державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,- В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що 15 грудня 1997 року померла тітка позивача ОСОБА_2, дане підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.12.1997 року, актовий запис № 49.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,53 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0035709, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Лохвицькою райдержадміністрацією 13.11.1996 року за № 1021 на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 06.09.1996 року № 453.

Державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори у Полтавській області Постановою від 15.01.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, оскільки неможливо встановити ступінь споріднення між спадкодавцем та спадкоємцем та відсутні правовстановлюючі документи на майно.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 15.12.1997 року була тіткою ОСОБА_1; визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті 15.12.1997 року ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, що належало померлій 15.12.1997 року ОСОБА_2 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0035709, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Лохвицькою райдержадміністрацією 13.11.1996 року за № 1021, виданого на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 06.09.1996 року № 453.

В судове засідання позивач не з"явився, подавши заяву, в якій підтримує позов та просить справу розглядати без його участі.

Відповідач, Бодаквянська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не з"явилася, надавши заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову.

Третя особа: Перша лохвицька державна нотаріальна контора, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши покази свідків, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що 15 грудня 1997 року померла тітка позивача - ОСОБА_2, дане підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.12.1997 року, актовий запис № 49.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,53 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0035709, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Лохвицькою райдержадміністрацією 13.11.1996 року за № 1021 на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 06.09.1996 року № 453.

Державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори у Полтавській області Постановою від 15.01.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, оскільки неможливо встановити ступінь споріднення між спадкодавцем та спадкоємцем та відсутні правовстановлюючі документи на майно.

Згідно довідки Бодаквянської сільської ради від 03.01.2019 року за № 08, на день смерті 15.12.1997 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Проживала одна.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 необхідно для оформлення його спадкових прав.

На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті 15.12.1997 року ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини або відмову ніхто не звертався. Спадкова справа не заведена.

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Так, свідок ОСОБА_3, допитана в судовому засіданні, пояснила суду, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 і дійсно ОСОБА_1 являється рідним племінником останньої. ОСОБА_2 не була одружена і не мала дітей. В ОСОБА_1 рано померла мати і він переїхав з родиною до ОСОБА_2, де всі разом і проживали, Коли в 1997 році ОСОБА_2 померла, племінник ОСОБА_1 провів поховання.

ОСОБА_4, яка допитана як свідок, в судовому засіданні пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_2, яка померла 1997 року була її сусідкою. ОСОБА_2 не мала чоловіка та дітей, проживала з ОСОБА_1, який є її племінником, та його родиною. ОСОБА_1 доглядав ОСОБА_2, а коли остання померла, провів її поховання.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків, які були допитані у судовому засіданні.

Встановлено, що дійсно ОСОБА_2, яка померла 15.12.1997 року була тіткою ОСОБА_1.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 76, 206, 247, 263-265, 315, 319 ЦПК України, ст. ст. 373, 328, 1216, 1225, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа: Перша лохвицька державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 15 грудня 1997 року була тіткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті 15 грудня 1997 року ОСОБА_2 - право на земельну частку (пай) розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, що належало померлій 15.12.1997 року ОСОБА_2 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0035709, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Лохвицькою райдержадміністрацією 13.11.1996 року за № 1021, виданого на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 06.09.1996 року № 453.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області ОСОБА_5