Справа № 310/5601/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , виконавчий комітет Бердянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , виконавчий комітет Бердянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При подальшому розгляді справи позивач надав судові уточнений позов, який мотивує тим, що їй належить на праві власності Ѕ частина житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частина вказаного житлового будинку належить ОСОБА_3 . Позивач зазначив, що відповідач є її сином, який у 2007 році виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, де проживає і по теперішній час, але є зареєстрованим у зазначеному будинку.

Позивач вказав, що факт реєстрації відповідача у вказаному будинку суттєво впливає на її бюджет в частині оплати за комунальні послуги.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в подальшому в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Бердянської міської ради в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Згідно договору купівлі-продажу частини будинку від 01.07.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запоірзької області за реєстровим № 3-2164, ОСОБА_1 на праві власності належить Ѕ частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Власником іншої 1/2 частини вказаного будинку є ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі- продажу частини будинку від 11.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненком С.В.

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 11181 від 12.07.2019 року відповідач за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований, але не проживає у будинку з 2007 року.

Судом встановлено, що з 2007 року відповідач не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , особисті речі та будь -яке інше майно відповідача в даному будинку відсутні.

Цей факт також підтверджений показаннями свідків, які були опитані судом в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач з 2007 року, тобто більше року в будинку без поважних причин не проживає.

Відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві.

За таких обставин, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , виконавчий комітет Бердянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Треті особи- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Виконавчий комітет Бердянської міської ради, пл. Єдності, буд.2 м. Бердянськ Запорізька область.

Повний текст рішення суду складено 06 грудня 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Н. І. Черткова