Дата документу 05.12.2019
Справа № 334/8315/19
Провадження № 2-о/334/254/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, Донецької області внаслідок хвороби помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом та довідкою про причину смерті, а також свідоцтвом про смерть. Отримати свідоцтво про смерть у Олександрівському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ або будь-який інший чинний на території України документ.

Зазначене місце смерті (м. Донецьк Донецької області) є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

У зв`язку із зазначеним, заявниця вимушена звернутись до суду з даною заявою, оскільки встановити факт смерті особи на окупованій території в позасудовому порядку неможливо. Зазначений факт має для заявниці юридичне значення, оскільки від нього залежить її право на отримання допомоги за поховання.

У судове засіданні заявник ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву у якій просить розглянути справу без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити.

Представник Олександрівського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 ч.1, ч.2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п.1, 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей факт підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 12.12.1956 року. В свідоцтві про народження вказано її дівоче прізвище « ОСОБА_3 », яке у зв`язку з одруженням було змінено на « ОСОБА_4 », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , виданим 14 серпня 2004 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку Донецької області, помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видане Лікарське Свідоцтво про смерть № 3145 від 15.08.2019р., Свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 17 серпня 2019 року Донецьким міським відділом РАГС, актовий запис № 748.

Заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України, має статус тимчасово переміщеної особи, проживає в АДРЕСА_1 . Батько заявниці, ОСОБА_2 , також був громадянином України мав зареєстроване місце проживання у місті Донецьку Донецької області на непідконтрольній території, але на момент смерті перебував в місті Донецьку Донецької області.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Вищезазначене свідоцтво згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання донькою померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України ОСОБА_1 необхідно встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України - в місті Донецьку Донецької області.

Оцінюючи надані заявником документи про смерть, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Донецьку Донецької області.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України - в місті Донецьку Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів. Якщо в судовому засіданні було проголошену лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справ (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.