Ухвала

18 січня 2019 року

м. Київ

справа № 461/1060/18

провадження № 61-539ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 21 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про відновлення послуг телефонного зв'язку, відшкодування моральної шкоди за припинення надання послуг, не надання послуг в повному обсязі,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») та просила визнати неправомірними дії відповідача щодо не надання належних послуг та відключення від послуг телефонного зв'язку; зобов'язати відповідача відновити їй послуги телефонного зв'язку та укласти з нею типовий договір з надання послуг телефонного зв'язку; стягнути з відповідача на її користь 100 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди; зняти безпідставні нарахування за телекомунікаційні послуги, які не надавались, у розмірі 504,00 грн

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 21 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не отримувала послуги з 03 листопада 2017 року через пошкодження телефонного апарата, який є власністю позивача, а не з вини відповідача, оскільки відповідно до підпункту 11 пункту 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295, споживачі зобов'язані утримувати абонентську проводку в межах приватного житлового будинку, квартири, приміщення, присадибної ділянки і кінцеве обладнання у справному стані.

Крім того, надання послуг телекомунікаційних послуг відповідачем у спірний період підтверджено роздруківками міжміських та міжнародних телефонних розмов з телефону позивача.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року рішення Галицького районного суду міста Львова від 21 травня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у січні 2019 року,ОСОБА_1 просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 21 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, ціну позову, яка не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,складність справи,значення справи для сторін і суспільства.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 21 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про відновлення послуг телефонного зв'язку, відшкодування моральної шкоди за припинення надання послуг, не надання послуг в повному обсязі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв