Справа № 522/870/19
Провадження № 2-з/522/223/19
У Х В А Л А

18 березня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 . про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_4 Ольги ОСОБА_5 ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно: домоволодіння з будівлями і спорудами, загальною площею 110 (кв.м.), житловою 75.2 (кв.м.), розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , що є 85/100 часткою у спільній частковій власності, які належать відповідачки ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 . паспорт НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 03.04.1996 року, яка зареєстрована за адресом: АДРЕСА_2 .

Представник позивача вказує на те, що до суду подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу у розмірі 90000 доларів США, що еквівалентно 2 535 012,0 грн. Боргові зобов`язання відповідачка не виконала. Сума боргу є дуже великою і тому на погляд сторони позивачки потребує забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на нерухоме майно належне відповідачки. Представник позивача вважає, що на даний час існує загроза реалізації нерухомого майна відповідачкою з ціллю уникнення від виконання боргових зобов`язань.

04.02.2019 року розглянуто заяву про забезпечення позову від 30.01.2019 року, яка задоволена частково. Накладено арешт на однокімнатну квартиру загальною площею 31,4 (кв.м). житловою 17,0 (кв.м), розташованої за адресом: Запорізька АДРЕСА_3 . Однак на стадії виконання ухвали суду про накладення арешту стало відомо, що у зв`язку з зміною назви вулиці з «Морозова» на «Північна» у м. Бердянськ не знято з реєстру відомості про власника, насправді власник цього майна вже інша особа з 2015 року.

Окрім того, ОСОБА_3 05.03.2019 року реалізувала своє право власності на 3/8 частини 3-х кімнатної квартири загальною площею 72.6 (кв.м.) житловою площею 53.8 (кв.м.), розташованої за адресом: АДРЕСА_4 . які їй належали на час звернення до суду. На даний час позовні вимоги не забезпечені і відповідно до інформаційної довідки з реєстру вбачається, що відповідачка збуває нерухоме майно, тому заявник повторно звернулася до суду з даною заявою в просить суд в якості забезпечення позовних вимог накласти арешт.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір про стягнення боргу за договором позики у розмірі 2535012,0 гривен.

Враховуючи суть позовних вимог суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення даного позову в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 Л ОСОБА_7 П ОСОБА_7 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: домоволодіння з будівлями і спорудами, загальною площею 110 (кв. АДРЕСА_5 .), житловою 75.2 (кв.м.), розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , що є 85/100 часткою у спільній частковій власності, які належать відповідачки ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 . паспорт НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 03.04.1996 року, яка зареєстрована за адресом: АДРЕСА_2

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

-стягувач: ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

-боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 58.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси.

Суддя: Науменко А.В.

18.03.2019