Провадження №2/712/368/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05.09.2005 було розірвано. В період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказала, що на даний час донька наказом № 119 від 23.07.2018 зарахована на навчання до ОСОБА_7 академії внутрішніх справ. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, хоч має змогу і зобовязаний це робити. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

До суду 04.01.2019 представником відповідача скеровано відзив на позов, яким просить суд у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.02.2014, ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24.03.2014 в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_6 разом з матір"ю було відмовлено в повному обсязі. Судами обох інстанцій було встановлено, що малолітня донька ОСОБА_6 виявила бажання проживати разом з батьком ОСОБА_5, з яким проживає з травня 2013 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.04.2014 з ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої Доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти сплачувались матір'ю дитини до її повноліття. На сьогодні ОСОБА_6 є повнолітньою, проживає окремо, з 13.08.2018 навчається у ОСОБА_7 академії внутрішніх справ в м. Києві, на денній формі навчання за державним замовленням. Проживає в казармі, забезпечена харчуванням, формою, отримує щомісячно стипендію. Додатково, відповідач, будучи батьком ОСОБА_8, надає їй фінансову допомогу.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Суду пояснили, що станом на сьогоднішній день повнолітня ОСОБА_6 перебуває на утриманні позивачки по справі ОСОБА_4 Батько ОСОБА_5 участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість, оскільки працює у Черкаському інституті пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля ОСОБА_7 університету цивільного захисту України. Адвокат додав? що невиконання з боку ОСОБА_5 своїх батьківських обовязків ставить його довірительницю та їх спільну дитину у скрутне матеріальне становище, тим паче, що відповідач має постійне місце роботи та має можливість сплачувати аліменти.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суду пояснила, що вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається в іншому місті, саме на її користь не доведена позивачкою жодними належними допустимими доказами на підтвердження фактичного самостійного її матеріального утримання доньки. Крім того, відповідач подав рапорт до бухгалтерії за своїм місцем роботи для щомісячного відрахування 1/8 частини з його заробітку на користь дитини для надання допомоги в зв'язку з навчанням.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторонни перебували у зареєстрованому шлюбі.Як вбачається з копії Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії І-СР № 069794, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано 05.09.2007, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 437.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-СР № 174539 виданого повторно 06.06.2013.

Згідно з довідкою ОСОБА_7 Внутрішніх Справ № 46/11-3960 від 23.07.2018 ОСОБА_6 з 13.08.2018 зарахована на навчання до ОСОБА_7 академії внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Аліменти - це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Крім того, обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. Якщо обов'язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p.).

Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.

Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення.

Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З письмового пояснення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, завіреного нотаріально приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9вбачається, що протягом певного періоду часу, а саме: з травня 2013 року по квітень 2016 року вона дійсно проживала з бабусею ОСОБА_10 за адресою: м. Черкаси, вул. Генерала Момота (попередня назва вул. Луначарського)АДРЕСА_1, хоча повинна була проживати з батьком ОСОБА_5 за місцем його фактичного проживання. З квітня 2016 року вона у зв'язку з наявними проблемами у навчанні та поведінкою в ліцеї, звернулась до мами за допомогою, яка погодилась їй допомогти у навчанні та вихованні, внаслідок чого ОСОБА_6 змінила своє місце проживання, а саме: почала проживати разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, де і була зареєстрована протягом всього часу. З цього моменту вона стала перебувати на повному утриманні матері.

Не зважаючи, що вона перебувала на повному утриманні матері, батько за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси до досягнення повноліття стягував з неї аліменти, які в подальшому повертав ОСОБА_4Д у добровільному порядку. Інших додаткових грошей на її утримання та забезпечення батько не надавав. Зазначені події добре запам'ятались, оскільки під час підготовки до випускних іспитів у ліцеї та вступних іспитів до вищого навчального закладу всі витрати на додаткову підготовку, репетиторів, додаткову літературу та інше матір несла самостійно. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_6 являється курсантом ОСОБА_7 академії внутрішніх справ України (Інститут досудового розслідування) та навчається там на денній формі навчання. Місцерозташування навчального закладу: Києво-Святошинський район, с. Віта- Поштова, 21 км траси Київ-Одеса. Майже кожні вихідні вона приїжджає додому до мами. Всі витрати, які повязані з її навчанням, харчуванням, придбанням навчальних посібників та підручників, оплату транспортних розходів та забезпечення всім необхідним несе мама одноособово. Батькові все це достеменно відомо, проте ні їй, ні матері жодної допомоги на утримання він не надає.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, си, які продовжують навчання.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що аліменти повинні бути стягнуті на користь повнолітньої дитини, а не матері, на утриманні якої вона перебуває, оскільки судом достеменно встановлено та підтверджено відповідними доказами, що дочка ОСОБА_8 перебуває на утриманні матері ОСОБА_4 і потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням. При цьому, суд враховує денну форму навчання, необхідність витрат на проїзд в зв'язку віддаленістю проживання від навчального закладу, придбання підручників та канцелярського приладдя. Вказані обставини відповідачем не спростовані, а навпаки, він подав заяву до бухгалтерії за місцем роботи для відрахування на користь дитини щомісяних платежів, чим фактично визнав факт необхідності надання доньці матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням. Такж суд крититчно розцінює твердження представника відповідача щодо наявності у ОСОБА_5 ряду хронічних захворювань, оскільки вони не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів, так як вказані проблеми зі здоров'ям не перешкоджають відповідачу працювати і отримувати дохід, при цьому він не є інвалідом.

Оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з принипу розумності та виваженості, беручи до уваги той факт, що відповідач від участі в утриманні своєї доньки не ухиляється, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на навчання доньки у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19.10.2018 року і до закінчення донькою навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 258, 259, 430 ЦПК України, ст.ст.3, 191, 198, 199, 200, 201 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19.10.2018 і до закінчення навчання - 30.06.2022 включно, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 19.03.2019.

Головуючий