ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/609/19 Справа № 199/7993/17 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Кошарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор Вячеславович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2017 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (треті особи:Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор Вячеславович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2018 року виправлено описку у вступній частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року у справі № 199/7993/17, провадження № 2/199/822/18, виклавши другий абзац в новій редакції:

«розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в приміщення суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,».

Виправлено описку у резолютивній частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року у справі № 199/7993/17, провадження № 2/199/822/18, виклавши перший абзац в новій редакції:

«Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор Вячеславович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - скасувати та винести нове, яким Виконавчий напис вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 14.09.2017 року, зареєстрований в реєстрі № 19987 визнати таким, що не підлягає виконанню.

У відзиві Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", на апеляційну скаргу ОСОБА_1, просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення позов ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов до висновку, що приватним нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису було дотримано всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій.

Але з таким висновком суду повністю погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 серпня 2006 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №51/119-6, відповідно до умов якого та згідно додаткових договорів, позивач отримав кредит в розмірі 36351,00 доларів США для оплати придбаного автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2006 рік випуску, колір - чорна перлина, згідно з договором купівлі-продажу №420021 від 07 серпня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Гранд Авто" та частину кредиту в розмірі 380,24 доларів США на поточні потреби, зі сплатою 13,5 % річних та кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 10 серпня 2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за указаним кредитним договором між ОСОБА_1 та ПАТ "Укрсоцбанк" було укладено договір застави від 11 серпня 2006 року, відповідно до якого в заставу було передано автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2006 рік випуску, колір - чорна перлина.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань з повернення кредитних коштів та процентів за ними, станом на 23.06.2017 року утворилася заборгованість в сумі 13173,11 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 9080,49 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4092,62 доларів США.

14 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, за реєстровим №19987, було вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на транспортний засіб, а саме: тип ТЗ - ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, марка VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2006 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска НОМЕР_2 в рахунок заборгованості у розмірі 13173,11 доларів США, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 23 червня 2016 року по 23 червня 2017 року.

На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. 27.10.2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №19987 від 14.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості в розмірі 13173,11 доларів США.

Статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором законом.

За змістом ст. 20 Закону України "Про заставу" звернення стягнення на заставне майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, у редакції, яка була чинного на час виникнення спірних правовідносин, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме:

- передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом;

- продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах;

- відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги;

- переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено.

Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, норми Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є спеціальними відносно Закону України "Про заставу".

Пункт 5 ч.1 ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", яким передбачено позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом реалізації заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса було доповнено на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", який набрав чинності 16 жовтня 2011 року.

У пункті 2 прикінцевих положень "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг" зазначено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори,укладені до набрання ним чинності.

Отже, положення Закону України "Про заставу" у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Також, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту у сумі 130 429,99 грн. Вирішено питання судових витрат.

15 вересня 2016 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 листопада 2014 року - скасовано.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат").

Цим актом є, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99р. №1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Враховуючи те, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже розглядався спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а отже така заборгованість не може вважатись безспірною.

Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувавчем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержанням нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, оскільки на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, напис нотаріуса вчинений поза межами строків позовної давності, а розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса не відповідає дійсній сумі кредитної заборгованості, то колегія суддів прийшла до висновку, що виконавчий напис вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 14 вересня 2017 року, зареєстрований в реєстрі № 19987 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (треті особи:Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор Вячеславович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 14 вересня 2017 року, зареєстрований в реєстрі № 19987 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (треті особи:Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор Вячеславович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 14 вересня 2017 року, зареєстрований в реєстрі № 19987 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича