Провадження № 22-ц/810/109/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Єрмакова Ю.В.,

суддів: Назарової М.В., Стахової Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України)

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області (суддя Кордюкова Ж.І.)

від 10 січня 2019 року

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області

справа про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою на неї, вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, приймаючи до уваги положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 грудня 2018 року вказана заява була залишена без руху, оскільки вона була подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 178, 318 ЦПК України. При цьому суд зазначив, що до заяви не додані докази про причини неможливості одержання відповідного документу, який посвідчує факт смерті ОСОБА_2 та документи, якими підтверджується факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

26 грудня 2018 року заявником направлено на адресу суду клопотання про надання їй додаткового строку на отримання необхідних документів з метою усунення недоліків поданої заяви. (а.с.13).

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 січня 2019 року на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України було визнано неподаною та повернуто заявнику (а.с.14).

Визнаючи неподаною та повертаючи вказану заяву, суд послався на те, що заявником вимоги ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 грудня 2018 року щодо усунення недоліків заяви не виконані, при цьому суд вказав, що ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 грудня 2018 року заявник отримав 21 грудня 2018 року, про що свідчить заява від 26 грудня 2018 року, яка надішла до суду.

З такими висновками суду першої інстанції у повній мірі погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Встановлено, що 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 направлено на адресу суду клопотання про надання їй додаткового строку на отримання необхідних документів з метою усунення недоліків поданої заяви та виконання вимог ухвали Сєвєродонецького міського суду від 05 грудня 2018 року (а.с.13).

Проте судом при постановлені ухвали про повернення заяви не було враховано заявлене клопотання та не надано оцінки доводам, викладеним завником щодо необхідності надання додаткового строку для отримання необхідних документів та виправлення недоліків, зазначених в ухвалі Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 грудня 2019 року про залищення заяви без руху.

З урахуванням наведенного, судова колегія вважає, що суд пепршої інстанціїї передчасно дійшов висновку про визнання неподаною та повернення заявнику даної заяви з підстав не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом.

Згідно із п.1.ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, згідно із п.4.ч.1 ст. 379 ЦПК України - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

При таких обставинах ухвала Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 січня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 січня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 березня 2019 року.

Головуючий

Судді: