Справа №167/1276/19
Провадження №2/167/342/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Ісакової Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що згідно кредитного договору №298 від 16.04.2019 року ОСОБА_2 був наданий кредит на придбання товарів в сумі 5000 грн. з кінцевим терміном повернення до 16 червня 2019 року. Повернення коштів відповідач повинна була здійснювати в установлений договором строк рівними платежами до 20-го числа кожного місяця. Свої зобов`язання перед відповідачем позивач виконала, надавши останній грошові кошти в обумовленому договором позики розмірі. Однак, станом на день звернення з даним позов до суду, ОСОБА_2 кошти не повернула, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь 5000 грн. боргу за договором позики та понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 16.04.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір за умовами якого позивач надала відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. на придбання товарів.

Грошові кошти за вказаним договором позики ОСОБА_2 зобов`язалася повернути в строк до 16.06.2019 року (а.с.5).

Як слідує із ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Судом встановлено, що на день розгляду даної справи судом відповідачка ОСОБА_2 борг за договором позики від 16.04.2019 року позивачці не повернула, а тому у неї існує заборгованість за вказаним зобов`язанням в розмірі 5000 грн.

Будь яких доказів іншого стороною відповідача суду надано не було.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення з ОСОБА_2 на її користь боргу за договором позики в розмірі 5000 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 627, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.12.2019 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч