Справа № 603/61/19
Провадження №2/603/146/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

секретаря судового засідання Бішко І.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: адвокат ОСОБА_3

предмет позову: стягнення матеріальної допомоги на утримання одного із подружжя,

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 05.05.2010 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували в Гончарівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області.

За час шлюбу у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні.

На час звернення позивача до суду шлюб між сторонами не розірвано проте позивачем 28.12.2018 року подано до суду позов про розірвання шлюбу.

Також, позивач в позовній заяві зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги, однак відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 05.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

26.02.2019 року відповідачем подано до Монастириського районного суду Тернопільської області відзив на позовну заяву.

05.03.2019 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІІІ. Позиції сторін.

Оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років в звязку з чим не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги, тому позивач пропонує стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною - дочкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити, від подачі відповіді на відзив відмовилась.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували з підстав зазначених в відзиві на позовну заяву, вважають позовні вимоги безпідставними та просять відмовити в їх задоволенні.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбних відносинах з 05.05.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №064893 виданого 05.05.2010 року.

За час шлюбу у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ИД №127209 виданим Гончарівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області 24.11.2010 року; син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ИД №149722 виданим Гончарівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області 20.02.2012 року; дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ИД №269606 виданим виконавчим комітетом Гончарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області 18.09.2017 року.

Згідно Судового наказу виданого 25.01.2019 року Монастириським районним судом Тернопільської області, вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця.

Як повідомили сторони у судовому засіданні 05.02.2019 року рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області шлюб між сторонами було розірвано (Справа №603/926/18).

Діти сторін по справі проживають разом із мамою в смт. Копиченці Гусятинського району.

З довідки про середню заробітну плату (дохід) №21 від 26.02.2019 року (а.с.20) встановлено, що ОСОБА_2 працює в ТзОВ «Агрофірма «Красний Забойщик» та отримує заробітну плату: серпень, вересень, жовтень, листопад 2018 року по 3723 грн. 00 коп. за кожен місяць, грудень 2018 року 3873 грн. 48 коп., січень 2019 року 4173 грн. 00 коп.

Судом також встановлено, що інших доходів, окрім заробітної плати, відповідач не має.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина четверта статті 84 ЦПК України).

Приписами частини шостої статті 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Тобто, у дружини виникає право на отримання аліментів за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: вагітності або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка або наявності між ними іншого юридично значущого звязку; здатності чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка (колишнього чоловіка) потрібна сукупність вказаних вище фактів.

Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

До таких висновків прийшов і Верховний Суд в постанові від 12 листопада 2018 року у справі №202/712/17, провадження №61-28943св18.

Таким чином суд констатує, що опікування дитиною певною мірою обмежує можливості працевлаштування особи. Втім, потреба в матеріальній допомозі того з подружжя, хто опікується дитиною, не є вирішальною для існування права на утримання

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 працевлаштований, оскільки працює в ТзОВ «Агрофірма «Красний Забойщик» де отримує заробітну плату в розмірі 4173 грн. 00 коп. (дані за січень місяць 2019 року).

Судом також встановлено, що інших доходів відповідач немає.

Як убачається із матеріалів справи, про що не вказувалося позивачем у позовній заяві, із відповідача присуджено стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 від заробітку (доходу), що становить половину заробітної плати, яку отримує відповідач (а.с. 25).

Окрім цього, судом встановлено, що у відповідача є непрацездатний батько, який є інвалідом третьої групи й також потребує матеріальної допомоги (а.с.19), що неспростовано позивачем.

Як установлено статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить - 1921 грн.

Отже суд констатує, що у випадку задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання в поєднанні з виданим Монастириським районним судом Тернопільської області судовим наказом від 25.01.2019 року сума відрахувань із заробітної плати перевищить пятдесят процентів заробітку (доходу), що поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, оскільки сума коштів, що залишиться буде значно меншою від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Окрім цього суд, бере до уваги законодавчі приписи щодо обмежень розміру відрахувань із заробітної плати встановлені статтею 128 КЗпП України згідно положень якої, при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Частиною третьою даної статті встановлено, що обмеження, вказані в зазначеній статті не поширюються на відрахування із заробітної платипри стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. В даному випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Аналогічні правові норми встановлені в статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Таким чином, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов'язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено, а судом не встановлено, що ОСОБА_2 має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачці, а тому відсутня обов'язкова умова, передбачена частиною четвертою статті 84 ЦПК України, для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки ОСОБА_1

VI. Вирішення питання щодо судових витрат.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяпозивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Приписами частини шостої статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони.

Згідно пункту другого частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, а так як позивач звільнений від сплати судових витрат дані судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави в розмірі 768 грн.40 коп.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 75, 81, 84, 91 СК України, ст. 128 КЗпП України, суд, -

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років - відмовити.

Компенсувати за рахунок держави судові витрати, а саме, судовий збір за розгляд справи в суді в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.03.2019 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НЮ №221537 ІПН НОМЕР_1), проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Представник відповідача: адвокат ОСОБА_3, (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №712 від 15.06.2012 року, Ордер серії ТР №066487, Договір про надання юридичної допомоги (послуг) від 05.03.2019 року), місцезнаходження якого: вул.Вишнева №17 с.Лісники Бережанського району Тернопільська область.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого (зареєстрованої) за адресою: с.Гончарівка Монастириського району Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_8