РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2019 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Мороз Т.М.

з участю:

секретаря судового засідання - Крейс О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В позовній заяві зазначає, що з відповідачем ОСОБА_2 мають спільну дитину, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні матері. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.10.2014 року шлюб із відповідачем було розірвано. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.08.2015 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також на його утриманні перебуває син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09.08.2018 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5, у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім того він доглядає за матір'ю похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги, в зв'язку з чим змушений був звільнитися з роботи. Це призвело до погіршення матеріального становища, тому позивач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.11.2018 р. провадження у справі відрито та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Пояснив, що його мати є пенсіонеркою та отримує пенсію, однак її доходів не вистачає для належного життя. Утримувати матір допомагають і інші діти. За допомогою у працевлаштуванні до центру зайнятості не звертався. Сплачує аліменти на утримання малолітнього сина. Мав заборгованість зі сплати аліментів, однак при накладенні певних обмежень органами виконавчої служби, борг погасив. Станом на 01.07.2018 р. заборгованості зі сплати аліментів не мав. З 01.07.2018 р. по даний час кілька разів сплачував по 100 грн. на утримання дочки.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, вважає їх неправомірними та необґрунтованими. Подала письмове заперечення, в якому вказує, що позивач на обґрунтування погіршення свого матеріального стану посилається на докази, які не підтверджуються і не є підставами для зменшення розміру аліментів.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, знаходить, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 мають спільну дитину, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає та знаходиться на утриманні матері ОСОБА_2 (а.с. 30, 33).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.10.2014 року шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.4 ).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.08.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5 ).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09.08.2018 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-13).

Позивач не надав суду доказів, ОСОБА_6 є його матір'ю та що вона перебуває на його утриманні.

Також позивачем не надано доказів того, що у нього погіршився матеріальний стан чи погіршилося здоров'я.

Позивачем не надано доказів того, який матеріальний стан у нього був на час виникнення обов'язку сплати аліментів на утримання дочки та на день подачі даного позову до суду. Позивачем не надано доказів, що він працював, мав дохід, однак з квітня 2018 року був звільнений.

Позивач є особою працездатного віку, не надано доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених позивачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки в розмірі, який визначений за рішенням суду.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст. 182 СК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин щодо зміни розміру аліментів) при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки з поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог доказів не вбачається такої зміни (погіршення) його матеріального та сімейного стану чи погіршення здоров'я, щоб впливали на зменшення розміру аліментів визначених рішенням суду.

На підставі ст.192 Сімейного кодексу України , керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кобеляцького районного суду Полтавської області.

Суддя