УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 461/1427/19

провадження № 61-20913ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 01 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 01 березня 2019 року прийнято позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява АТ «Ідея Банк» відповідає вимогам частин першої-третьої статті 175, частин першої, четвертої статті 177 ЦПК України, підсудна Галицькому районному суду міста Львова.

ОСОБА_1 не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вказану ухвалу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 01 березня 2019 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, вважає його правильним та таким, що відповідає нормам процесуального права щодо підсудності. Спір виник з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором, тому при зверненні до суду, позивач дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, вказаний позов пред`явлений у порядку частини восьмої статті 28 ЦПК України за місцем виконання угоди, відповідно до пункту 10 укладеної угоди № СО2.220.71819 між сторонами.

У касаційній скарзі, яка подана до Верховного Суду 20 листопада 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 01 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року, передати справу на розгляд Ірпінському міському суду Київської області, за загальними правилами підсудності згідно статті 27 ЦПК України, за його місцем проживання та реєстрації, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції особа, яка подала касаційну скаргу, отримала 22 жовтня 2019 року та подала скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Оскаржувана ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження у справі не є такою, якою закінчується розгляд справи, а тому вона підпадає під перелік ухвал, зазначених у частині четвертій статті 394 ЦПК України, у касаційному перегляді яких може бути відмовлено через необґрунтованість касаційної скарги.

Згідно частини восьмої статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Оскільки в укладеній між сторонами угоді про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки вказано, що «… угода виконується за місцем знаходження Банку: 79008, м. Львів АДРЕСА_1 , у випадку спору між сторонами за цією Угодою, позов може пред'являтися також за місцем виконання угоди», суди правильно визначили, що за правилами частини восьмої статті ЦПК України розгляд зазначеної справи відноситься до Галицького районного суду міста Львова за місцем виконання угоди, куди позивач і подав свій позов.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п`ятої та шостої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 01 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 01 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 01 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель