ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/942/19 Номер провадження 22-ц/814/3075/19Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Одринської ТВ.,

суддів:Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря судових засідань Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року

в с т а н о в и в:

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просив визнати недійсним наказ № 787-СГ Головного управління Держгеокадастру Полтавській області та зобов`язати Держгеокадастр повторно розглянути його заяву про надання йому у власність іншої земельної ділянки. Також просив скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,000 га пасовищ, кадастровий номер :00:006:0206. В обґрунтування позову вказав, що на підставі наказу отримав у приватну власність земельну ділянку, площею 2,000 га пасовищ, кадастровий номер :00:006:0206 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів. 11.03.2019 державним реєстратором зареєстроване його право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У квітні 2019 року при огляді земельної ділянки в натурі виявлено, що вона майже повністю покрита болотом і очеретом, і взагалі не придатна для використання відповідно до цільового призначення - особисте селянське господарство. Факт непридатності земельної ділянки для введення сільськогосподарського господарства, підтверджується актом комісії від 18 квітня 2019 року. З урахуванням викладеного просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним Наказу №787-СГ від 04.02.2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» про надання ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки, площею 2,0000 га пасовищ, кадастровий номер :00:006:0206 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів, зобов`язання ГУ Держгеокадасгру Полтавської області повторно розглянути заяву про надання у власність іншої земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності, номер запису про право власності 30624678 на земельну ділянку, площею 2,0000 га кадастровий номер :00:006:0206 зареєстровану за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та внесення відповідного запису до Державного реєстру про скасування права власності - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено підстав, передбачених ст. 215 ЦК України для визнання недійсним наказу Держгеокадастру. Крім того, судом вказано , що акт складений 18.04.2019 комісією не є беззаперечним доказом не придатності земельної ділянки, яка виділена позивачу, для подальшого використання відповідно до цільового призначення - ведення особистого селянського господарства, оскільки відсутні докази які б свідчили про підстави складання акту та те, що цей акт складали повноважні особи. Крім того, місцевим судом зазначено, що позивач, як власник своєї земельної ділянки має право провести всі необхідні роботи для приведення тієї частини земельної ділянки в придатний для її використання за призначенням стан.

З рішенням не погодився позивач, в зв`язку з чим подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи. Вказує на те, що місцевим судом не враховано, що позивач звернувся до Держгеокадастру з метою реалізації свого конституційного права на отримання земельної ділянки саме для ведення сільськогосподарського господарства. Факт неможливості використання земельної ділянки за її цільовим призначення визнається відповідачами у справі, за їхньої участі складений акт, в якому встановлено, що ділянка заболочена, для використання не придатна. З урахуванням викладено, вказує, що фактично його право на отримання земельної ділянки не було реалізовано належним чином, чим порушено його права, гарантовані ст. 14 Конституції України, ст. 116 та ст. 121 Земельного кодексу України.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, позивач отримав у приватну власність земельну ділянку, площею 2,000 га пасовищ, кадастровий номер :00:006:0206 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства па території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №787-СГ від 04.02.2019 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» /а.с.5/.

Державним реєстратором Ставицькою ОСОБА_2 . було зареєстроване право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку. Номером запису про право власності 30624678, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.03.2019 /а.с.6/.

Актом обстеження в натурі (на місцевості) земельних ділянок, що розташовані за межами населених пунктів на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 18 квітня 2019 року в складі комісії: в.о. начальника відділу у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Сороколєт Л.Г., сільського голови Ярмаківської сільської ради Носенко С.І., начальника відділу ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» сертифікованого інженера-землевпорядника Негребецького О.В. , встановлено, що земельна ділянка площею 2.7482 га, яка входе до земельних ділянок, які надані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , заболочена вкрита очеретом, підтоплена паводковими водами та не придатна для подальшої використання відповідно до цільового призначення, зокрема для ведення особистої селянського господарства. Земельні ділянки виділені вищезазначеним особам частково заболочені /а.с.7-9/.

Факт непридатності використання земельної ділянки, яка є предметом спору, за її цільовим призначенням, також не заперечувалося відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до вимог Земельного кодексу України кожен громадянин має право отримати у власність земельні ділянки шляхом їх безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (п. б ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України).

Зокрема, ч.4 ст. 116 Земельного кодексу України передбачає однократне безоплатне отримання земельних ділянок у власність громадян у межах визначених норм по кожному виду користування.

Позивач реалізував своє законне право на отримання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, але не може використовувати її за цільовим призначенням, внаслідок чого його обґрунтовані очікування не справдились, і в майбутньому він не зможе скористатися цим правом повторно. Колегія суддів приходить до висновку, що відновлення права позивача на отримання земельної ділянки та можливості її використання за цільовим призначенням можливо шляхом скасування наказу № 787-СГ Головного управління Держгеокадастру Полтавській області, на підставі якого позивач набув право власності на землю, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наказ № 787-СГ Головного управління Держгеокадастру Полтавській області є актом індивідуальної дії, наслідком якого стало набуття позивачем права власності на земельну ділянку, тому місцевим судом помилково застосовано до нього положення ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України.

В свою чергу, вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Держгеокадасгру Полтавської області повторно розглянути його заяву про надання у власність іншої земельної ділянки задоволенню не підлягають, оскільки суд своїм рішенням не може підміняти дії та рішення інших органів державної влади, до повноважень яких входить передача у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового, про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати недійсним Наказ №787-СГ від 04.02.2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» про надання ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки, площею 2,0000 га пасовищ, кадастровий номер :00:006:0206 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Скасувати державну реєстрацію права власності, номер запису про право власності 30624678 на земельну ділянку, площею 2,0000 га кадастровий номер :00:006:0206 зареєстровану за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та внесення відповідного запису до Державного реєстру про скасування права власності.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ О.О.Панченко ______________ В.П Пікуль