Дата документу 01.02.2019
Справа № 334/5005/13-ц
Провадження № 6/334/48/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засідання заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його предявлення до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа та видачу його дублікату, в обґрунтування якої зазначив, що 12.08.2014 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя на підставі рішення від 23.09.2013 року видав виконавчий лист №334/5005/13-ц про стягнення на користь Банку з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, однак при підготовці виконавчого документа для направлення до органів ДВС останній було втрачено, його пошуки не призвели до позитивного результату. Як доказ втрати та непредявлення на виконання виконавчого документу долучив до матеріалів заяви відповідь державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області № 1853 від 29.11.2018 року.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявилась, суду подала заяву про слухання справи без її участі, просить заяву задовольнити.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не зявився, з заявою про слухання справи без його участі та з запереченнями на заяву банка до суду не звертався.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Дослідивши матеріали справи та наявні в поданій заяві докази, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені та з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя вул. Мурманська,155 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 27869,60 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 23.08.2008 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 278,70 грн.

На підставі вищевказаного рішення, 13.08.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя під особистий підпис представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 було видано відповідний виконавчий лист (а.с.34).

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі листи можуть бути предявлені до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи навпаки, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання. Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у звязку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 23.08.2008 року у розмірі 27869,60 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 278,70 грн. Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано 13.08.2014 року, в той час як з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання заявник звернувся лише 11.12.2018 року.

Відповідно до відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 1859 від 29.112018 року на запит АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що станом на 29.11.2018 виконавчий лист №334/5005/13-ц від 12.08.2014 року на виконанні не перебуває.

В заяві представник банку не вказав, за яких обставин було втрачено виконавчий документ, не зазначено, чи був предявлений даний виконавчий документ до виконання, та коли саме він був предявлений, чи проводилися по ньому стягнення, а надана заявником вищевказана копія довідки Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя не є підтвердженням його втрати. Крім того, представником банку не доведена поважність причин пропуску строку предявлення виконавчого документа до виконання та не надано пояснень з приводу того, чому протягом майже чотирьох років Банк не предявляв даний виконавчий документ до виконання.

Згідно п. 17.4 перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

З урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, строком предявлення до виконання виконавчого листа № №334/5005/13-ц, виданого 23.04.2013 року на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором є один рік з дати набрання вказаного рішення законної сили, тобто до 04.10.2015 року.

З огляду на вищевказане, з серпня 2014 року стягувачем, який є юридичною особою, не вчинено жодних дій, які б свідчили, що інтерес Банку до виконавчих дій за вказаним виконавчим документом не втрачено.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Тобто, практика Європейського суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності, а тому з врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що поновлення строку на предявлення виконавчого листа до виконання є порушенням такого принципу.

Жодних поважних причин пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, представником стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначено.

Враховуючи, що підстави для поновлення строку на предявлення виконавчого листа до виконання відсутні, суд відмовляє і в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа.

За таких підстав, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити, оскільки станом на 11.12.2018 року скінчився строк, встановлений для предявлення виконавчого документа, та суду не наведено доказів поважності причин пропуску строку предявлення його до виконання, тому у видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку предявлення його до виконання необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 353,433 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №334/5005/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя вул. Мурманська,155 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 27869,60 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 23.08.2008 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 278,70 грн., а також у поновленні строку предявлення вказаного виконавчого документа до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.