ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1159/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №607/15487/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року, ухваленого суддею Сливкою Л.М., повний текст ухвали складено 10 жовтня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання здійснити перебудову, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення задоволено частково.

Накладено арешт на належні ОСОБА_1 земельні ділянки: 1) площею 0,08 га., розташована: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:001:0069); 2) площею 0,18 га., розташована: Тернопільська область, Зборівський район, с. Оліїв (кадастровий номер :02:002:0154); 3) площею 0,25 га., розташована: Тернопільська область, Зборівський район, с. Оліїв (кадастровий номер :02:002:0030); 4) площею 0,6 га., розташована: Тернопільська область, Зборівський район, с. Оліїв (кадастровий номер :02:002:0031).

В задоволені решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволені заяви ОСОБА_2 про застосування заходів зустрічного забезпечення позову відмовити..

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Суд при винесені оскаржуваної ухвали зазначив про доцільність та прийнятність накладення на земельні ділянки арешту, які знаходяться у власності позивача, проте не конкретизував в чому це саме полягає та не обґрунтовує якими належними та допустимими доказами це підтверджується.

Відповідач в свої заяві зазначає про те, що несе матеріальні збитки, оскільки підрядник, що проводить будівельні роботи на спірній земельній ділянці не має можливості виконати свої договірні зобов`язання щодо виконання будівельних робіт та вимагає сплатити штраф. Проте, відповідач не надала належних доказів в підтвердження своїх слів, не зазначає, скільки на даний час нею було понесено матеріальних збитків, яку суму штрафу сплачено чи необхідно сплатити підряднику та не надала підтверджуючі документи, що свідчить про упередженість при винесенні оскаржуваної ухвали.

Судом накладено арешт на земельну ділянку площею 0, 08га., розташовану в АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:001:0069). Варто зазначити, що проаналізувавши ціни на земельні ділянки в мікрорайоні Кутківці неподалік від земельної ділянки позивача, вартість однієї сотки землі становить від 4900$ до 8000$, зокрема по АДРЕСА_2 .

Крім того, 1.11.2019 року постановою Тернопільського міськрайонного суду заходи забезпечення позову встановлені ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 13.09.2019 року шляхом заборони на проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,282 га, кадастровий номер :14:001:0079, за адресою АДРЕСА_1 , скасовані та в задоволенні заяви про забезпечення позову позивачу відмовлено.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не поступило.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи частково заяву про зустрічне забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосований захід забезпечення позову призводить до обмеження прав ОСОБА_2 щодо вільного та повноцінного користування належною їй земельною ділянкою, в тому числі на її забудову. Також, суд звертає увагу на особу ОСОБА_1 , якому 82 роки, та відсутні докази наявності у нього фінансових ресурсів в кількості, необхідній для відшкодування можливих збитків відповідача, котрі можуть бути спричинені забезпеченням позову. Тому, суд прийшов до переконання, що у даному випадку слід відступити від класичного принципу зустрічного забезпечення, шляхом внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду та керуючись пунктом 2 частини 4 статті 154 ЦРК України, вважає, що найбільш доцільним та прийнятним буде накласти арешт на частину належного ОСОБА_1 майна земельну ділянку.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає.

Зустрічне забезпечення - по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Він має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

У принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права Про забезпечувальні та запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечення заходів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Проте, ОСОБА_2 не подала до суду першої інстанції будь-яких доказів того, які матеріальні збитки вона понесе при застосуванні до неї заходів забезпечення позову.

Заходи зустрічного забезпечення, повинні застосовуватись лише в разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

Судом першої інстанції не обґрунтовано сума матеріальних збитків у розмірі 500000 грн., які ймовірно, на думку відповідача, вона понесе у зв`язку із тим, що підрядник, який проводить будівельні роботи на спірній земельній ділянці, не має можливості виконати свої договірні зобов`язання щодо виконання будівельних робіт та вимагає сплатити штраф за невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду.

Також на момент розгляду даної апеляційної скарги по суті, постановою Тернопільського апеляційного суду від 1 листопада 2019 року скасовані заходи забезпечення позову встановлені ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 13.09.2019 року щодо заборони на проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,0282га, кадастровий номер :14:001:0079, за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 2 статті 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що забезпечення позову скасоване постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року, яка набрала законої сили (ухвалою ВС від 20.11.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання провести забудову.)

Отже, враховуючи те, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову, яке на даний час скасоване, тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

У зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нову, якою в задоволені заяви ОСОБА_2 про застосування заходів зустрічного забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 6 грудня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак