Справа № 536/941/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В своїй позовній заяві позивач вказував, що на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2017 року по справі 536/1797/17 з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, судовим наказом Кременчуцького районного суду Полтавської області по справі 536/201/18 з нього стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 7 лютого 2018 року.

Крім того, за домовленістю між ним та відповідачем ОСОБА_3, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, він добровільно надає кошти.

На теперішній час він працює машиністом на Крюківському вагонобудівному заводі та отримує заробітну плату в розмірі 6200 грн., у звязку із чим на теперішній час у нього виникло скрутне матеріальне становище.

Також зазначав, що він мешкає з батьками які є пенсіонерами, він є єдиною дитиною в сімї, тому вимушений їм допомагати, а саме купувати ліки, продукти та інше. Крім того, він витрачає кошти на оплату комунальних послуг, що приблизно складає 2000 гривень.

На підставі викладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

- зменшити розмір коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (аліменти), які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 згідно з рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2017 року з 1/4 частини заробітної плати до 1/6 частки від заробітку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 з 1/4 частини заробітної плати до 1/6 частки від заробітку щомісячно , починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

09 жовтня 2018 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні не підтримали позовні вимоги. Просили відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне:

На підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 листопада 2017 року по справі 536/1797/17 з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, судовим наказом Кременчуцького районного суду Полтавської області по справі 536/201/18 з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 7 лютого 2018 року.

За домовленістю між ним та відповідачем ОСОБА_3, яка знаходиться у відпустці по погляду за дитиною до трьох років, він добровільно надає кошти, що підтверджується копією відповідних розписок.

Позивач працює машиністом на Крюківському вагоно-будівному заводі та отримує заробітну плату в розмірі 6200 грн. у звязку із чим на теперішній час у нього виникло скрутне матеріальне становище, на підтвердження чого надав суду виписку по особовому рахунку від липня 2018 року.

Суд зазначає, що свідчення позивача про скрутне матеріальне становище не обґрунтоване з огляду на наступне:

Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики № 178/147/31 від 03.02.2017 року, прожитковий мінімум на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення, складається з вартісних величин:

набору продуктів харчування, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя (далі - набір продуктів харчування);

мінімального набору непродовольчих товарів, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (далі - набір непродовольчих товарів);

мінімального набору послуг, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

В той час, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум у розмірі 1921 гривні.

Відповідно до ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника для стягнення аліментів не може перевищувати 70 відсотків заробітної плати.

Таким чином, утримання податків, зборів та виплат на алімента, доход позивача в розмірі 6012,26 грн. в три рази більше, ніж установлений Законом прожитковий мінімум.

Крім цього, твердження позивача про те, що він мешкає з батьками які є пенсіонерами, він є єдиною дитиною в сімї, і тому вимушений їм допомагати, а саме купувати ліки, продукти та інше, не знайшли своє підтвердження з огляду на наступне.

Квитанції надані позивачем на підтвердження витрат на продукти харчування та інше, не є достовірними та достатніми, оскільки на вказаних квитанціях відсутні ідентифікуючі дані позивача, які б дали змогу суду встановити, що зазначені витрати понесені саме позивачем.

Крім того, позивач зазначав, що витрачає кошти на оплату комунальних послуг, що приблизно складає 2000 гривень, на підтвердження чого надав рахунки-квитанції. Суд, досліджуючи вказані квитанції встановив, що в графі «платник» зазначена ОСОБА_8, що спростовують факт оплати комунальних послуг саме позивачем.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, та платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, які мають значення.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Отже, ОСОБА_1 не доведено обставини погіршення матеріального становища, та те, що він не може продовжувати сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, тобто таких змін в динаміці після останнього рішення суду про стягнення аліментів, а тому позов є необґрунтованим, внаслідок чого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 192 СК України, ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_9