ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1120/19 Доповідач - Сташків Б.І.
Категорія - 311030000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Костів О. З., Щавурська Н. Б.,

за участю секретаря Сович Н.А.

та сторін- позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу №607/16677/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року, постановлену суддею Вийванко О.М., повний текст ухвали складено 01 жовтня 2019 року, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

05 вересня 2019 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти поступило клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що на даний момент відкрито провадження та перебуває на розгляді у Верховному Суді у складі Касаційного цивільного суду справа №607/19862/18, де розглядаються подібні правовідносини, щодо трудового спору, а саме переглядається постанова Тернопільського апеляційного суду від 16 травня 2019 року по цивільній справі №607/19862/18, на підставі якої приймається рішення по даній справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду по справі №607/19862/18 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Не погодившись із вказаною ухвалою, від ОСОБА_1 поступила апеляційна скарга, в якій позивач просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У доводах апеляційної скарги посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки вважає, що у суду першої інстанції відсутні підстави для зупинення провадження у справі, тому що правовідносини по даній справі та справі, яка переглядається Верховним Судом суттєво відрізняються між собою та не можуть вважатись подібними. Скаржник вказує, що предметом позову, який розглядався судами першої та апеляційної інстанції у справі № 607/19862/18, було визнання наказу відповідача про звільнення її з роботи незаконним та поновлення на роботі, а правовідносини по справі №607/16677/19 виникли з вимоги до відповідача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у примусовому порядку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали подану апеляційну скаргу, посилаючись на підстави, викладені в ній.

Представник Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти у судове засіданні не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши суддю- доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 12 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 30 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для зупинення провадження у справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, відповідно до норм якої суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду . Суд першої інстанції виходив з того, що у справі №607/19862/18 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, по якій Верховним Судом відкрито касаційне провадження виник спір з приводу поновлення на роботі, що може бути підставою для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та будуть встановлені певні правовідносини.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

За приписами п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Подібними є правовідносини, у яких тотожними є об`єкт та предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання.

Крім того, подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі тотожній суб`єктний склад учасників відносин, об`єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, від якої залежить правильність вирішення спору у даній справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження по справі не містить обґрунтування, в чому саме полягає подібність справи за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та справа за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту після дипломної освіти про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Так, правовідносини у вказаних справах відрізняються між собою та не можуть ввижатися подібними, оскільки предмет позову у справі, що перебуває на даний час на перегляді в суді касаційної інстанції, було оскарження позивачем наказу про звільнення її з роботи та поновлення на роботі, натомість у даній справі позивач ставить вимоги до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, що є окремою позовною вимогою та до якої застосовується інше правове регулювання.

Таким чином,колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково зупинив провадження у справі з підстав, визначених п. 10 ч.1ст. 252 ЦПК України, а тому таке зупинення суперечить принципу ефективності процесу, направленому на недопущення розгляду справи.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи, допустив порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1ст.379 ЦПК України оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року- скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови - 03 грудня 2019 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Костів О.З.

Судді: Щавурська Н.Б.