Справа №: 205/5930/18
провадження №: 2/398/632/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" листопада 2019 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Нероди Л.М.,

з участю секретаря Джеваги В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу №205/5930/18 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 56 689 грн. 62 коп.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

В період з 03 липня 2014 року по 19 вересня 2016 року у провадження Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпро перебувало виконавче провадження № 43858290 про стягнення з ОСОБА_4 аліментних платежів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 11 травня 2014 року виконавче провадження завершене, виконавчий лист повернуто ОСОБА_3 . Будь-яких заяв щодо поновлення виконавчого провадження чи стягнення будь-яких коштів від ОСОБА_3 не надходило. Відповідач протягом трьох років претензій не пред`являла, з позовом у судові інстанції та до державної виконавчої служби не зверталась.

Згідно інформації Новокодацького відділу державної виконавчої служби заборгованість станом на 11 травня 2018 року складає 56 689 грн. 62 коп., але вказана сума потребує уточнення (перевірки).

Позивач вважає, що колишні посадові особи Новокодацького відділу державної виконавчої служби не додали до матеріалів справи квитанції щодо сплати коштів в рахунок погашення боргу, порушивши його права як боржника

Позивач вказує, що на бесіду державний виконавець його не запрошував і обставин справи не з`ясовував. Звільнились три працівника державної виконавчої служби, які «вели» справу позивача.

Позивач зазначає, що заборгованість виникла в зв`язку з неможливістю сплати. У позивача важкий стан здоров`я, тривалий час він перебував у лікарні (6 місяців), він не міг працевлаштуватись протягом одного року за причини медичного висновку (підозра на туберкульоз), перебував тривалий час у реанімаційному відділенні Дніпровської лікарні, потім він отримав важку травму руки. Усе це не дало можливості повноцінно жити та працювати взагалі. Поновлення стану здоров`я позивача тривало три роки з 2014 по 2016 рік, у цей період він був самотній, будь-якої підтримки не мав. У цей час виникла заборгованість по сплаті аліментів.

Потім позивач вдруге одружився. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася його дочка від другого шлюбу ОСОБА_6 . Дружина позивача на теперішній час не працює, знаходиться у декретній відпустці.

Дочка від першого шлюбу досягла віку 23 років, заміжня. Мешкає та працює закордоном, матеріальної допомоги не потребує.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, але подали пояснення відносно позовних вимог.

Зазначали, що 08 лютого 2002 року Олександрійським міським судом було прийнято рішення по справі № 2-801/2002 про стягнення з ОСОБА_7 (який в подальшому змінив прізвище на ОСОБА_8 ) на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 04 лютого 2002 року і до повноліття ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З наданих позивачем доказів не вбачається підстав для звільнення його від заборгованості по сплаті аліментів, оскільки дослідження, яке виявило зміни в стані здоров`я позивача, було проведене через 1 рік і майже 5 місяців після повноліття спільної дочки сторін.

Відповідач вважає безпідставними припущення позивача про відсутність претензій, не подання позову у судові інстанції, не звернення відповідача до відділу державної виконавчої служби, оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень судів покладено на органи ДВС, а обов`язок щодо виконання рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» покладено саме на боржника, а не на стягувача.

Народження у 2017 році молодшої дочки позивача жодним чином не впливало на його матеріальний стан у 2014 році. В період, за який виникла заборгованість, спільна дочка сторін Анна була неповнолітньою і потребувала засобів для свого існування, однак, через несплату позивачем аліментів відповідачу доводилось докладати чимало зусиль для виховання, матеріального забезпечення та здобуття освіти дочкою, часто всупереч своїм особистим потребам та інтересам.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2018 року цивільнц справу передано на розгляд Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 26 лютого 2019 року відкрито провадження у справі.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 08 лютого 2002 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 04 лютого 2002 року і до повноліття ОСОБА_9 13 травня 2014 року, що сторонами не заперечується.

Позивач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачував аліменти. Згідно позовної заяви та пояснення на позовну заяву виникла заборгованість, яка станом на 11 травня 2018 року складає 56 689 грн. 62 коп.

У зв`язку з отриманою травмою правої верхньої кінцівки рішенням ЛКК позивач переведений на легку працю без підняття важкого і без фізичних навантажень на верхню кінцівку на період з березня 2015 року по вересень 2015 року, що підтверджується довідкою Дніпровської міської клінічної лікарні № 11 від 02 жовтня 2018 року.

09 жовтня 2015 року позивачу було проведено рентгенографію та виявлено пневмонію, від якої позивач лікувався в період з 09 жовтня 2015 року по 04 січня 2016 року згідно ксерокопії довідки КЗ «Дніпропетровська міська лікарня № 5» та виписки з медичної карти від 11 червня 2019 року.

21 листопада 2017 року позивач змінив прізвище з ОСОБА_11 на Волошин, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про зміну імені від 21 листопада 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилась дочка ОСОБА_6 . 03 січня 2018 року позивач одружився.

ОЦІНКА СУДУ

У відповідності до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як встановлено судом і сторонами не заперечується, заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідача у позивача виникла до 13 травня 2014 року повноліття його дочки ОСОБА_9 від першого шлюбу. А з наданих позивачем доказів встановлено, що він перебував на лікуванні з березня 2015 року по 04 січня 2016 року, тобто після виникнення заборгованості.

Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у нього заборгованості по сплаті аліментів перед відповідачем.

НОРМИ ПРАВА

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року F789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Вказані правові норми не встановлюють конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Суд не приймає як докази акт, складений квартальним комітетом № 1 селища Таронське Ленінського району м. Дніпропетровська від 08 травня 2019 року, про те, що позивач дійсно довгий період з 09 жовтня 2015 року по 02 березня 2017 року хворів і перебував на лікуванні та реабілітації, потребував постійного догляду, оскільки такі дані мають бути підтверджені саме медичною документацією, і заяву ОСОБА_12 від 08 червня 2019 року про те, що в період з 09 жовтня 2015 року по 02 березня 2017 року її брат ОСОБА_1 знаходився в тяжкому стані із-за правосторонньої пневмонії, був на її утриманні, вона в цей час купувала позивачу дорогі ліки, їжу і вітаміни так, як вона є зацікавленою особою, доказів понесення витрат на придбання ліків та іншого ОСОБА_12 не надала.

З огляду на вказане, суд вважає, що надані позивачем докази, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону, не є істотними та достатніми для звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ) про звільнення від сплати заборгованості - відмовити.

В порядку п. 4. ч. 5 ст. 265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.12.2019 року.

СУДДЯ Л.М. НЕРОДА