н/п 2-з/490/142/2019
У Х В А Л А

25.11.2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого- судді Чулуп О.С.

за участю секретаря судового засідання Балдич Х.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі,-

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив встановити факт його проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 та визнати за ним право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 разом зі спадкоємцем першої черги спадкування ОСОБА_3 .

Одночасно з подачею позову позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіній Олені Геннадіївні видавати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006№ 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і адекватності; встановити наявність зв`язку між даним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавств а при розгляді заяв про забезпечення позову визначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів заявника та з метою уникнення будь-яких дій з боку третіх осіб, спрямованих на заволодіння спадковим майном та подальшого його відчуження, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення суд є всі підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат» за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Згідно Підпункту 4.13 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Враховуючи суть заявлених вимог - право позивача на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги, то у разі незастосування заходів забезпечення, нотаріус вчинить нотаріальну дію - видасть свідоцтво, що призведе до неможливості виконання рішення суду. За такого суд приходить до висновку про необхідність застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони приватному нотаріусу Бороздіній О. Г., видавати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 . Заборона нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину до вирішення даного спору є обґрунтованою та співмірною розміру позовних вимог та повністю відповідає їх змісту.

Керуючись ст. ст. 150-153, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву - задоволити.

Заборонити приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіній Олені Геннадіївні видавати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 до набрання чинності рішенням суду у справі № 490/10031/19.

Копію ухвали для виконання направити на виконання до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіній Олені Геннадіївні, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул.. Пушкінська, 33, 54029.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя