Провадження № 2/161/966/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 січня 2016 року між ТОВ «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ЦФР») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №.

14 серпня 2017 року між ТОВ "ЦФР" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір відступлення права вимоги №20170714, у відповідності до якого ТОВ "ЦФР" передає (відступає) ТзОВ ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

Згідно п.1.2. договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі портфеля заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог за цими договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобовязань за ними.

Відповідно до Реєстру боржників (додаток №1) до договору відступлення права вимоги №20170714 від 14.07.2017 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18878,71 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9329,38 гривень; заборгованості за відсотками 0,71 гривень, заборгованості за плату за управління кредитом 3544,37 гривень та заборгованості за пенею 6004,25 гривень.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 18878,71 гривень заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Станом на 15 березня 2018 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності. Просив вимоги за заявою задовольнити.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає частково, просив судзастосувати строки позовної давності в частині стягнення заборгованості за пенею.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що 11 січня 2016 року між ТОВ «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ЦФР») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № (а.с. 4-10).

14 серпня 2017 року між ТОВ "ЦФР" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення права вимоги № 20170714, у відповідності до якого ТОВ "ЦФР" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "ЦФР" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с.19-21).

Згідно п.1.2. договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі портфеля заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог за цими договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобовязань за ними.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №20170714 від 14.07.2017 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18878,71 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9329,38 гривень; заборгованості за відсотками 0,71 гривень, заборгованості за плату за управління кредитом 3544,37 гривень та заборгованості за пенею 6004,25 гривень (а.с.22).

На виконання п.6.6. Договору відступлення права вимоги №20170714 від 14.07.2017 року, згідно вимог ст.512-514,516 ЦК України на адресу ОСОБА_2 направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.17-18).

У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, та у звязку із цим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" у розмірі 18878,71 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9329,38 гривень; заборгованості за відсотками 0,71 гривень, заборгованості за плату за управління кредитом 3544,37 гривень та заборгованості за пенею 6004,25 гривень (а.с. 14-16).

Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань.

Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, ОСОБА_2 не виконав свого зобов'язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до вказаного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9329,38 гривень, заборгованості за відсотками 0,71 гривень та заборгованості за плату за управління кредитом 3544,37 гривень підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення суми заборгованості по пені, суд вбачає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність тривалістю 1 рік.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, пеня за кредитним договором № від 11 січня 2016 року в розмірі 6004,25 грн. нарахована станом на 14 липня 2017 року, тобто річний строк закінчується 14 липня 2018 року.

Позивач звернувся до суду 06 грудня 2018 року, що підтверджується матеріалами справи. Тобто на момент звернення до суду позивач пропустив строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити на підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 11 січня 2016 року в розмірі 12874,46 гривень (68,20% від ціни позову ), яка складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9329,38 гривень; заборгованості за відсотками 0,71 гривень, заборгованості за плату за управління кредитом 3544,37 гривень.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1201,68 грн. (1762 грн. Х 0,682).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, ст. 526, 525,526, 610,611, 623, 1046,1048,1054, 1055 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 11 січня 2016 року в розмірі 12874 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 46 копійок, що складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9329,38 гривень, заборгованості за відсотками 0,71 гривень, заборгованості за плату за управління кредитом 3544,37 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1201 (одна тисяча двісті одну) гривню 68 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: 45623, Волинська обл., Луцький р-н, с. Антонівка, вул. Центральна 9; РНОКПП: НОМЕР_1).

Дата складення повного тексту заочного рішення 20 березня 2019 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_4