ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/615/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря - Іващенко Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26.11.2014 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 заборгованість у сумі 721 913,93 грн.

На виконання зазначеного рішення суду від 26.11.2014 року, 24.04.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/15481/13-ц.

Крім того, рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість 332 006,65 грн.

На виконання зазначеного рішення суду від 03.07.2015 року, 10.08.2016 року Долинським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист № 388/1020/15-ц.

Отже, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існують зустрічні зобов`язання, що виникли із рішень судів. Строк виконання цих зобов`язань настав. Зобов`язання є однорідними (грошовими).

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 про зарахування зустрічних однорідних вимог та визнано виконавчий лист № 388/1020/15-ц, виданий 10.08.2016 року Долинським районним судом Кіровоградської області, таким, що не підлягає виконанню на суму 332 006,65 грн.

Тобто, вказаною ухвалою суду підтверджується факт зарахування зустрічних однорідних вимог, встановлених рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 332 006,65 грн. та рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26.11.2014 року про стягннення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 721 913,93 грн.

У зв`язку з чим, частково припинився обов`язок ОСОБА_1 встановлений рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26.11.2014 року на суму 332 006,65 грн.

В свою чергу загальна заборгованість, яка залишилась не відшкодованою, ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 становить 389 907,28 грн. (721 913,93 грн. - 332 006,65 грн.).

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати виконавчий лист № 753/15481/13-ц, виданий 24.04.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва, таким, що частково не підлягає виконанню, а саме на суму 332 006,65 грн.

У судове засідання сторони не з`явились, були надежним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив суд задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши подану заяву, матеріали справи №753/15481/13-ц, дійшов до наступних висновків висновку.

Судом установлено, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26.11.2014 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 заборгованість, яка складається з 500000,00 грн. основного боргу; 218260,28 грн. відсотків за користування позикою; 17134,30 грн. інфляційні витрати, 18328,77 грн. три відсотки річних, судові витрати в сумі 3654,00 грн., а всього стягнути 757377 /сімсот п`ятдесят сім тисяч триста сімдесят сім/ грн. 35 коп.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 12.03.2015 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.11.2014 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних та в цій частині ухвали нове рішення. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, відповідно зменшивши загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з 757377 грн. до 721913 грн.93 коп. В іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення суду від 26.11.2014 року, 24.04.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/15481/13-ц.

Одночасно з цим, заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 200000 грн, 110330,41 грн процентів за договором позики, 12454,80 грн інфляційних втрат, 5934,25 грн три проценти річних, а всього 328719,46 грн; а також 3287,19 грн понесених та документально підтверджених судових витрат.

На виконання зазначеного рішення суду від 03.07.2015 року, 10.08.2016 року Долинським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист № 388/1020/15-ц.

Отже, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існують зустрічні зобов`язання, що виникли із рішень судів. Строк виконання цих зобов`язань настав. Зобов`язання є однорідними (грошовими).

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 про зарахування зустрічних однорідних вимог та визнано виконавчий лист № 388/1020/15-ц, виданий 10.08.2016 року Долинським районним судом Кіровоградської області, таким, що не підлягає виконанню на суму 332 006,65 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За загальним правилом зобов`язання є договірними та недоговірними (виникати не з договорів, а з інших юридичних фактів).

Згідно зі ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 601 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки часткового зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. В такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахуванням можуть бути припинені зобов`язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов`язань. Добровільне виконання зобов`язання на стадії виконавчого провадження допускається і шляхом проведення зарахування однорідних зустрічних вимог.

Частина 2 ст. 601 ЦК України зазначає, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування.

За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це односторонній правочин, який оформляється заявою однієї зі сторін, і, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на зазначене, враховуючи, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існують зустрічні зобов`язання (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим), ці зобов`язання є однорідними, строк виконання щодо таких вимог настав, що встановлено рішеннями судів, які набрали законної сили. ОСОБА_2 у порядку ст. 601 ЦК України здійснено заяву ОСОБА_1 про зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, тобто з цього приводу вчинено односторонній правочин. Беручи до уваги розмір невиконаних зобов`язань, принципи зобов`язань - добросовісність, розумність та справедливість, можливо дійти висновку, що зобов`язання сторін повністю припинилися шляхом зарахування зустрічних вимог.

Частинами 1, 2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В свою чергу загальна заборгованість, до ухвали суду від 18.01.2018 року, ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 становила 721 913,93 грн., що є більшою сумою грошового зобов`язання ніж зобов30язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 (332 006,65 грн.)

З огляду на зазначене, оскільки обов`язок ОСОБА_1 про сплату коштів згідно з рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26.11.2014 року частково припинений, а саме: у сумі 332 006,65 грн., із зазначених підстав, відповідно виданий на примусове виконання цього рішення суду виконавчий лист підлягає визнанню таким, що частково не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 258, 260, 261, 353, 432 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення боргу.

Визнати таким, що частково не підлягає виконанню на суму 332 006 грн (триста тридцять дві тисячі шість) грн. 65 коп. виконавчий лист 753/15481/13-ц, виданий 24.04.2015 року, на примусове виконання рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26.11.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення боргу

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: