Провадження № 2/161/592/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 березня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.01.2007 року. В шлюбі 04.05.1997 року народився син ОСОБА_3.

На даний час їх син навчається у Луцькому НТУ на денній формі навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Вона самостійно не може повністю забезпечити потреби дитини, оскільки в даний час не працює, то просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання розмірі 3 000 грн. щомісячно, до закінчення навчання, однак не довше, як до досягнення двадцяти трьох років дочкою.

Позивач в судовому засіданні подала до суду заяву, просила розгляд справи провести у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений судом про день і час слухання справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився 04 травня 1997 року, батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 006152 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому (а.с. 10).

З договору № Б_00498 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 15.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 студентом денної форми навчання Луцького НТУ (а.с.36-39).

Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України)

Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено в судом, то мати ОСОБА_1 позивач по справі на даний час надає допомогу сину, однак, її розмір є недостатнім. Натомість, батько ОСОБА_2 є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, а тому вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, обставини, які б свідчили про неможливість надання утримання, судом не встановлено.

Відповідно до норм ст. 4 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син.

За змістом зазначених статей ОСОБА_1 має право звернутися з позовом до суду, але такий позов може бути поданий в інтересах повнолітньої дитини, на користь якого мають бути стягнуті аліменти.

Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а до стягнення з ОСОБА_2 підлягають аліменти на користь ОСОБА_4, оскільки він продовжує навчання, у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 24.10.2018 року протягом навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України ст. ст. 180-182, 183, 191, 199, 200 СК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, дата народження та РНОКПП невідомо в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на його утримання в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 26.11.2018 року, протягом навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2, дата народження та РНОКПП невідомо в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 13.03.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська