Справа № 523/796/19
Провадження №6/523/63/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.,

при секретарі судового засідання Мица А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1. Подання мотивовано тим, що в них знаходиться виконавче провадження № 53925305 щодо примусового виконання виконавчого листа №523/7301/17 виданого 11.10.2018 року Суворовським районним судом м. Одеса про стягнення боргу з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у pозмipi 65252,40 грн.

Станом на теперішній час рішення суду боржником не виконано.

Сторони до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись, у відповідності зі вимогами ч. 2 ст. 439 ЦПК України, якою встановлено, що суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця або приватного виконавця.

Вивчивши надані матерали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

На виконанні у Першому Суворовському відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження № 57422483 щодо примусового виконання виконавчого листа № 523/7301/17 виданого 11.10.2018 року Суворовським районним судом м. Одеса про стягнення боргу з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у pозмipi 65252,40 грн.

11.10.2018 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживания ГУДМС в Одеській області, боржник зареєстрований за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1. Головним державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживания боржника, боржника дома не було виявлено.

Зпдно довідки ПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, про ociб боржників, які отримують пенсію - інформацію не знайдено.

Згідно довідки ДПІ інформація стосовно боржників - фізичних ociб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платника податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; платник податків з таким податковим номером чи за cepiєю та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебувае.

Згідно відповіді ТСЦ №5152 рухоме майно за боржником не зареестроване.

04.12.2018р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, одак дома його не

виявлено, особа, яка відчинила двері, представилася матір'ю боржника та повідомила, що ОСОБА_1 за адною адресою не проживає.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого

володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місце знаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст.18 Закону України«Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення (п.4 ч.3).

Недоторканість житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Статтею 311ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2ст.311ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року,Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст.9Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст.18Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Проте, державним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження

до житла боржника, для належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до житла; немає доказів про отримання ним викликів до державного виконавця; не надано доказів, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій. Зокрема, боржнику не вручено у передбаченому законом порядку копії постанов про відкриття виконавчого провадження, не відібрано пояснень з приводу невиконання ним рішення суду.

Таким чином, відсутні докази про ухилення боржника від виконання судового рішення чи перешкоджання державному виконавцю у вчинені виконавчих дій.

Отже, суд дійшов висновку, що дане подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житлового приміщення є недоведеними, та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості іншого володіння особи, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.7,10,11-13,260,263,439 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали направити державному виконавцю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: