ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/810/18 Номер провадження 22-ц/814/775/19Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 04 січня 2019 року (повний текс рішення виготовлено 14 січня 2019 року) по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі від якого мають трьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 останні шість місяців ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Таке самоусунення відповідача від догляду за дітьми, на думку позивача, порушує норми сімейного права України, що і слугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 04 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області, про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Непогодившись з рішенням суду першої інстанції його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норми процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Представник органу опіки та піклування також в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. При розгляді апеляційної скарги покладається на розсуд суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 10 липня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 14-15)

За час проживання сторін у шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.18-20 ).

На підставі судового наказу Шишацького районного суду Полтавської області від 04 червня 2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей (а.с.16-17).

Станом на вересень 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 14 111 грн. 00 коп. (а.с. 51).

Згідно довідки виконавчого комітету Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 15 травня 2018 року, позивач ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та має наступний склад сім'ї: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а. с. 23 )

При цьому, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3 (а. с. 28).

Відповідно до довідок Яреськівської загальноосвітньої школи І - IIІ ступенів імені Ф-П. Борідька Шишацької районної ради Полтавської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з 02 вересня 2012 року по 18 серпня 2016 року навчалися в Яреськівській ЗОШ І -ІІІ ст. ім. Ф.П. Борідька. Батько участі у вихованні не брав (а. с. 47 - 48).

Позивач у судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції пояснила, що діти з 2016 року освітніх закладів не відвідують.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Шишацької РДА №01-21/281 від 12 жовтня 2018 року, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач постійно перебував у довготривалих відрядженнях і вихованню та догляду за дітьми приділяв дуже мало часу, останнім часом зовсім не цікавиться дітьми, не допомагає їм матеріально, самоусунувшись, таким чином, від виконання батьківських обов'язків (а.с.64).

Проте суд першої інстанції вірно звернув увагу, що висновок Служби у справах дітей Шишацької РДА №01-21/281 від 12 жовтня 2018 року зроблений виключно на підставі акту обстеження умов проживання позивача, яка разом з малолітніми дітьми проживає без реєстрації у будинку, що належить відповідачу (а.с.28, 65).

При цьому, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України даний висновок має рекомендаційний характер та не є обов'язковим для суду.

Також колегія суддів погоджується з позицією висловленою в оскаржуваному рішенні щодо неприйняття до уваги свідчень допитаних при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8, ОСОБА_9 зважаючи, що вони не містять інформації, щодо застосування до відповідача заходів попередження та впливу, а також інформацію, яка б вказувала на умисне, систематичне невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків в супереч заходів попередження.

Зважаючи на зазначене, необхідність надання переваги захисту прав дитини, в тому числі на спілкування з обома батьками, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тоді як заходи попередження та впливу до ОСОБА_3 не застосовувалися, при цьому позивачем не доведено умисне, систематичне ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо неприйняття до уваги письмових свідчень ОСОБА_10 не є підставою для скасування рішення суду, оскільки як вже зазначалося суд досліджує докази в їх сукупності, при цьому доводи ОСОБА_10 не спростовують висновків суду.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 04 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 20 березня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко