РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

04 грудня 2019 рокуСправа №451/720/17
Провадження № 2/451/76/19

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Радехів цивільну справу №451/720/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

29 травня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Кривецькою сільською радою, Радехівського району, Львівської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Кривецькою сільською радою, Радехівського району, Львівської області. Дані родинні відносини, про те що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , є її батьками стверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження. За життя спадкодавцем, ОСОБА_6 , було здійснено розпорядження своїм майном на користь ОСОБА_2 , склавши заповіт, який було посвідчено 08.08.2007 року, секретарем виконавчого комітету Кривецькою сільською радою, Радехівського району, Львівської області, та зареєстрованого в реєстрі за №35, згідно якого все майно заповіла їй. Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавців становить житловий будинок АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_5 згідно Свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого 23.11.1988 року на підставі рішення Радехівського райвиконкому №214 від 20.10.1988 року і записано в реєстрову книгу за №94. Фактично прийнявши спадщину та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріус нотаріальної контори відмовила їй видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, та по причині, що вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування житлового будинку не має можливості, оскільки свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння видане та зареєстроване на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 , а так як майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, нотаріус не в змозі встановити яка частка спадкового будинку належала саме спадкодавцеві. Ураховуючи те, що питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору - ніким не ставились, та у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, нотаріусом було рекомендовано звернутися з позовом в суд. Одержати документи на житловий будинок як на об`єкт права приватної власності вона не може через зміну порядку державної реєстрації нерухомого майна. Це питання можна вирішити тільки шляхом ухвалення судового рішення про визнання права власності на будинковолодіння. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2-3).

19 листопада 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.42).

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення судом заочного рішення

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, хоч згідно з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно (а.с.81-82).

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 виданого Кривецькою сільською радою Радехівського району Львівської області 19 вересня 2005 року, актовий запис №10 (а.с.67).

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме, будинковолодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 , та належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 у відповідності до копії Свідоцтва про право власності від 23 листопада 1988 року (а.с.7).

За життя ОСОБА_5 розпорядився належним йому майном на користь своєї дочки ОСОБА_2 , склавши заповіт, який було посвідчено 02.10.2001 року, секретарем виконавчого комітету Кривецької сільської ради, Радехівського району, Львівської області, та зареєстрованого в реєстрі за №38 (а.с.68).

Відповідно до довідки №144 від 18.05.2017 року та №477 від 30.07.2013 року, виданих виконкомом Кривецької сільської ради, померлий ОСОБА_5 , 1924 року народження, постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом із своєю дочкою ОСОБА_2 . Від імені померлого посвідчувався заповіт №38 від 02.10.2001 року (а.с.8,9).

Відповідно до довідки №145 від 18.05.2017 року, виданої виконкомом Кривецької сільської ради, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживали і були зареєстровані ОСОБА_6 (дружина, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 (дочка), ОСОБА_3 (зять), ОСОБА_4 (внука) (а.с.69).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого Кривецькою сільською радою Радехівського району Львівської області 18 червня 2014 року, актовий запис №6 (а.с.66).

За життя спадкодавець ОСОБА_6 розпорядилася належним їй майном на користь своєї дочки ОСОБА_2 , склавши заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області 08.08.2007 року та зареєстрований в реєстрі за №35 (а.с.10).

Родинні відносини, про те що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , є батьками позивача підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 26 лютого 1996 року Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області та свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_4 , виданого 22 березня 2007 року Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.5,6).

Із копій матеріалів спадкової справи №206/2007 вбачається, що після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла ОСОБА_2 , що також підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих Радехівською державною нотаріальною конторою (а.с.84-112).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з тим, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,258-259,263-265,280-284,315 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , жителя с.Криве Радехівського району Львівської області, ОСОБА_4 , жительки с.Криве Радехівського району Львівської області, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки с.Криве, Радехівського району Львівської області судові витрати в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Радехівського районного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 9 грудня 2019 року.