Справа № 545/12/19
Провадження № 2/545/279/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору овердрафту № GР-6669764 від 11.08.2014р., ОСОБА_2 відповідач, отримала кредит у розмірі 9441.44 грн. строком на 24 місяці, з розміром річної процентної ставки 16%.

Позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 14.12.2018 року на загальну суму 23435.17 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів.

Просили суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором № GР -6669764 від 11.08.2014р.в сумі 23435.17 грн. та судові витрати щодо сплати судового збору в сумі -1762.00 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив суд відмовити у задоволенні позову у звязку з тим, що поданий позов неналежним позивачем без належної на те правової підстави.

Враховуючи подану заяву позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 11.08.2014р. між кредитодавцем в особі, Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Капітал» та позичальником, гр. ОСОБА_2, укладено кредитним договір оферти № GР -6669764, згідно якого, ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9441.44 грн. строком на 24 місяці, з розміром річної процентної ставки 16%.

Також встановлено, що 19.07.2016 р. Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно наданої позивачем виписки із Статуту, вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_1» є правонаступником прав та зобовязань Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_4 Капітал».

Із змісту позову вбачається, що позивач просить суду стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором оферти № GР -6669764 від 11.08.2014р., що станом на 14.12.2018р. становить 23435.17 та складається з: 7359,86 грн. - заборгованість за кредитом; 2138,46 грн. - заборгованість процентами; 902,84 грн. - заборгованість за комісією; 13034,01 грн. - штрафні санкції.

Статтею 513 ЦК України визначено форму правочину. щодо заміни кредитора у зобов'язанні, відповідно положенням цієї статті, форма правочину має відповідати формі, в

якій вчинено правочин.

Таким чином, законодавством встановлено форму правочину щодо зміни кредитора і має бути вчинений правочин за участю трьох сторін, у формі що вчинений основний правочин, що у даних правовідносинах відсутнє.

Суд вважає, що законодавством чітко встановлено форму правочину щодо зміни кредитора і має бути вчинений правочин за участю трьох сторін, у формі що вчинений основний правочин, тобто вчинений у письмовій формі.

Частиною 1 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що

вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони.

Статтею 208 ЦК України встановлено, обовязкові вимоги щодо укладення письмового правочину, пунктом 2,4 частини 1 встановлено у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини щодо яких законом встановлена письмова форма.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ПАТ «ОСОБА_4 Капітал» повідомляв Відповідача про зміну сторони у Договорі.

Також суд вважає встановленим той факт, що між Відповідачем та Позивачем відсутній будь-який письмовий Договір, і даний факт визнається Відповідачем.

За таких підстав, можливо зробити висновок про те, що право вимоги має полягати в існуванні між одними і тими ж сторонами цивільно-правового договору, та підписання його сторонами. І зазначені умови є істотними умовами, і мають бути дотримані.

Також судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач є належною стороною правовідносин за Договором № GР -6669764 від 11.08.2014р.

Також слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні будь - які докази передачі від ПАТ «ОСОБА_4 Капітал» до ПАТ «ПУМБ» заборгованості Відповідача, дотримання порядку зміни сторони Договору є законодавчо встановленим способом захисту сторін від не обґрунтованих вимог.

Частиною 2 статті 516 ЦК України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Повідомлення про зміну сторони у Договорі про істотні зміни умов ДОГОВОРУ є обов'язковою умовою Договірних правовідносин. Відсутність такого повідомлення позбавляє іншу сторону на право вимоги за Договором.

Суд, не враховує як доказ по справі надану позивачем роздруківку "вручення" вимоги вих. № 1910 від 25.07.2017р. (а.с.13, 14, 15) виходячи з того, що це є не належним чином повідомленням про зміну кредитора та не є належним доказом отримання поштового відправлення адресатом, оскільки ОСОБА_2 таку вимогу не отримувала, а роздруківка "Укрпошти" без її підпису не є належним доказом отримання вимоги.

Так як належним доказом вручення є повідомлення про вручення кореспонденції, в якому зазначається особа, що отримала кореспонденцію та підпис особи. Відповідач не надав підтвердження вручення вимоги відповідачеві.

Будь-яке листування за Договором має бути проведено рекомендованим листом з повідомленням про вручення, на останньому проставляється особистий підпис особи, які надіслано лист.

Таким чином, суд вважає, що у поданих Відповідачем документах зазначено дані, що не відповідають договірним, у правовідносинах за Договором № GР -6669764 від 11.08.2014р., і Позивач не є стороною правовідносин, не має права вимоги, а його вимоги є безпідставними.

Також слід зазначити, що 26.09.2018 року Апеляційним судом Полтавської області розглянуто апеляційну скаргу ПАТ «ПУМБ», рішення суду першої інстанції залишено без змін. Рішення Полтавського районного суду у справі 545/885/18 від 27.06.2018 р. набрало чинності 26.09.2018р. (а.с.47-51, 52-54), в даних рішеннях судів було встановлено факт відсутності між сторонами цивільно-правових договорів, і це слугувало підставою для скасування виконавчого напису нотаріуса та відсутність у ПАТ «ПУМБ» права вимоги за кредитним договором GР -6669764 від 11.08.2014р..

За даних обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, - слід відмовити, так як позивач звертаючись до суду із даним позов не мав належності на те правової підстави, оскільки не є стороною за кредитним договором, а також той факт, що при зміні правонаступника про це не було повідомлено позичальника у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк