Справа № 588/1263/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.12.2019 року м.Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., з участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, цивільну справу позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що донька на підставі договору дарування частки житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та 1/2 частки земельної ділянки за цією ж адресою є співвласницею 40/100 частки житлового будинку з будівлями та спорудами. Дарувальником за вказаними договорами є відповідач, тобто батько дитини ОСОБА_3 . Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.05.2010, який рішенням суду було розірвано. У травні 2018 року відповідач добровільно виїхав з будинку, забравши свої речі. Місце його проживання позивачу невідомо. У вказаному будинку проживають лише позивач та донька. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з місця реєстрації, але той відмовив. Відповідач понад рік не проживає у вказаному будинку, не оплачує комунальні послуги та участі в його утриманні не приймає. Реєстрація відповідача позбавляє позивача скористатися субсидією на житлово-комунальні послуги.
Посилаючись на вказані обставини позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком з будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що на початку травня минулого року відповідач добровільно забрав всі свої речі, документи йому належні і покинув цей будинок. На той час сторони були вже розлучені та припинили проживання як чоловік і дружина. Все спільно нажите майно відповідач залишив позивачу, до цього часу позову про розподіл майна не пред`являв. Коли сторони ще перебували у шлюбі, відповідач подарував їхній спільній доньці ОСОБА_4 частку будинку. Іншого житла у відповідача у власності немає. З того часу, як він пішов від них, більше не приїздив, але іноді забирає дитину до себе. Позивач вказує, що сама несе витрати по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг, відповідач участі не приймає. На її пропозицію добровільно знятися з реєстрації у вказаному будинку, відповідач не бажає.
Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив (а.с.35, 48).
Ураховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Глави 11 Розділу ІІ ЦПК України.
Суд, заслухавши позицію позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.
Як встановлено копією свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 та матір`ю якої є ОСОБА_1 (а.с.10).
Шлюб між сторонами, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26.07.2017 (а.с.11).
Відповідно до договору дарування ОСОБА_3 08.09.2016 подарував ОСОБА_2 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 , безоплатно 40/100 часток житлового будинку з будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці площею 0,1000 га, який посвідчено приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д. та зареєстровано в реєстрі під номером 723 (а.с.16-17).
Крім того, 08.09.2016 ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 , 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га у власність безоплатно, що розташована в АДРЕСА_1 та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка). Вказаний договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д. та зареєстровано в реєстрі під номером 724 (а.с.19-20).
Відомості про укладення договорів дарування також підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.18, 21).
Відповідно до будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 , у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12-15) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 43-47).
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивача, показала, що відповідач ОСОБА_3 у травні 2018 року забрав свої речі та пішов з дому. Свідок часто приходить до доньки, але відповідача жодного разу у неї після того вона не бачила. Колись свідок зустрічала його у місті, але де він проживає на даний час, вона не знає. Також їй відомо, що він подарував доньці майно у вигляді частки будинку та земельної ділянки.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що знає позивача півтора - два роки, близько двох разів на тиждень буває у неї в гостях, але жодного разу колишнього чоловіка позивача у неї вдома вона не бачила, навіть не знає його. У вказаному будинку проживає позивач та її донька. На той час, коли свідок познайомилася із позивачем, відповідач у тому будинку вже не проживав. За місцем проживання позивача речей відповідача немає.
Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач був зареєстрований у належному йому, а в подальшому його доньці ОСОБА_2 будинку, як член сім`ї позивача, але без поважних причин за місцем реєстрації не проживає більше строку, визначеного ст.405 ЦК України, домовленості між сторонами із приводу користування житлом немає, дане домоволодіння належить на праві власності доньці позивача, а реєстрація відповідача перешкоджає законному представнику неповнолітнього власника будинку вільно розпоряджатися власністю, суд приходить до висновку про задоволення заявленої позивачем вимоги.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-13,259,264,265,280-282,284,289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме жилим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 )768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. сорок коп.) у відшкодування понесених судових витрат.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених для його перегляду та оскарження, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 06.12.2019.

Суддя О.С. Линник