ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2019 року

м. Харків

справа № 610/653/18

провадження № 22-ц/818/952/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М..,

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - Приватне сільськогосподарське підприємство «Імені Ватутіна»,

відповідачі за первісним позовом - ОСОБА_1, державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткін Сергій Володимирович,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1,

відповідачі за зустрічним позовом - Приватне сільськогосподарське підприємство «Імені Ватутіна», Шевченківська районна державна адміністрація Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_1, приватного сільськогосподарського підприємства «Імені Ватутіна» на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року, постановлену у складі судді Стеганцова С.М.,

УСТАНОВИВ:

01 лютого 2018 року приватне сільськогосподарське підприємство (ПСП) «Імені Ватутіна» звернулося до суду із позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36823895 від 30.08.2017 року про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права постійного користування земельною ділянкою кадастровий НОМЕР_1 загальною площею 31,4003 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Також просило визнати за ПСП «Імені Ватутіна» право оренди на земельну ділянку загальною площею 29,9379 га, кадастровий НОМЕР_1, що знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди землі від 14.05.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації договорів оренди в Шевченківському відділі Харківської регіональної філії «ЦДЗК при Держкомземі України» від 14.06.2005 року за № 01 (т.1 а.с. 70-79).

27 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсними: розпоряджень Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області від 19 квітня 2004 року № 394 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою фермерським господарством «Горожанівське»; від 01 квітня 2005 року № 96 «Про затвердження документації Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)…»; договору оренди земельної ділянки від 14 червня 2005 року, укладеного між Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області та ПСП «Імені Ватутіна», що зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди в Шевченківському відділі Харківської регіональної філії «ЦДЗК при Держкомземі України від 14 червня 2005 року за № 01; і стягнути на його користь судовий збір в розмірі 2 114 грн. 40 коп. та судові витрати (т.1 а.с. 170-176).

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 30 липня 2018 року позовну заяву ПСП і зустрічний позов ОСОБА_1 об'єднано в одне провадження (т.1 а.с. 143).

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року провадження у справі за позовом та зустрічним позовом закрито (т.2 а.с. 109-111).

Ухвала суду мотивована тим, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки земельна ділянка, що є предметом спору, надана фізичній особі ОСОБА_1, який є засновником фермерського господарства «Горожанівське», зареєстрованого як юридична особа 14.05.2001 року. Повторна реєстрація фермерського господарства «Партнер - Агро», засновником якого є ОСОБА_1, відбулася 04 квітня 2017 року. Саме ця фізична особа є як відповідачем по первинному позову, так і позивачем по зустрічній позовній заяві. З дати реєстрації фермерського господарства воно набуло статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу в частині закриття провадження у справі за зустрічним позовом, направити справу в цій частині для продовження розгляду до суд першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що справа за його позовом підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки він пред'явив позов як фізична особа, оспорює розпорядження органів державної влади та договір оренди, укладений між юридичними особами договір оренди, що порушує його майнові права. Створене ним фермерське господарство не використовує земельну ділянку, так як вона безпідставно, з грубим порушенням норм земельного законодавства, передана в користування ПСП «Імені Ватутіна».

ПСП «Імені Ватутіна» також подало апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права і на те, що спір не може бути розглянутий в порядку господарського судочинства, оскільки стороною у справі є фізична особа ОСОБА_1 Спір виник з приводу земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 на праві постійного користування, що підтверджується державним актом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно пункту першого статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІІІ скликання Шевченківської селищної Ради народних депутатів Шевченківського району Харківської області від 24 квітня 2001 року передано у постійне користування земельну ділянку площею 31,4003 га, розташовану на території Гетманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області для ведення селянського господарства (т.1 а.с. 177).

14 травня 2001 року ОСОБА_1 створив фермерське господарство (ФГ) «Горожанівське» (Ідентифікаційний код юридичної особи 31127616) (т.1 а.с. 207-208).

Розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області ( надалі державної адміністрації) № 394 від 19 листопада 2004 року припинено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 31,4 га, що розташована на території Гетьманівської сільської ради, фермерським господарством «Горожанівське», визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 (т.1 а.с. 97).

Розпорядженням державної адміністрації від 01 квітня 2005 року № 96 «Про затвердження документації Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди ПСП «Імені Ватутіна» на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу розташованих на території Гетьманівської сільської ради» затверджено технічну документацію по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), надано ПСП «Імені Ватутіна» в оренду терміном на 15 років земельну ділянку загальною площею 69,0052 га (39,0673 га та 39,9379 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с. 83,84,96). До складу земельної ділянки площею 69,0052 га увійшла також земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 29,9379 га (т.1 а.с. 219).

14 червня 2005 року між державною адміністрацією та ПСП «Імені Ватутіна» було укладено Договір оренди земельної ділянки, за умовами якого ПСП «Імені Ватутіна» отримало в оренду земельну ділянку загальною площею 69,0052 га строком на 15 років. Договір було зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України» від 14 червня 2005 року за № 01 (т.1 а.с. 80-84).

04 квітня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував Фермерське господарство «Партнер-Агро» (ідентифікаційний код юридичної особи 41257015) (т.1 а.с. 209-213), 30 серпня 2017 року державний реєстратор Печенізької РДА Х/О Зоткін С.В. провів державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36823895, права постійного користування земельною ділянкою кадастровий НОМЕР_1 загальною площею 31,4003 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, за ОСОБА_1 (т.1 а.с. 87-88).

Отже, предметом заявленого ПСП «Імені Ватутіна» первісного позову стало визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Печенізької РДА Х/О Зоткіна С.В. щодо державної реєстрації за ОСОБА_1 права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 29,9379 га, кадастровий НОМЕР_1, та визнання за ПСП «Імені Ватутіна» права оренди на вказану земельну ділянку. При цьому, цільовим призначенням земельної ділянки є ведення фермерського господарства, а ОСОБА_1 є засновником Фермерського господарства «Партнер-Агро», зареєстрованого як юридична особа.

Відповідно до статті 1 Закону України № 3613-VI від 07 липня 2011 року «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Частиною першою статті 9 цього ж Закону передбачено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є визнання протиправними розпоряджень Шевченківської РДА Х/О, винесених останньою як центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, щодо земельної ділянки, що перебувала у користуванні фермерського господарства «Горожанівське», та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 14 червня 2005 року, укладеного між Шевченківською РДА Х/О та ПСП «Імені Ватутіна», стосовно вказаної земельної ділянки.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб'єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В силу ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст.188 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим ч. 1 ст. 188 ЦПК України зазначено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Частиною 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб'єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір за первісним та зустрічними позовами підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, виходячи з наступного.

За змістом положень Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян та підлягає державній реєстрації як юридична особа або ФОП.

У справі, яка розглядається, первісний позов ПСП «Імені Ватутіна» виник з приводу оскарження державної реєстрації державним реєстратором державної адміністрації Зоткіним С.В. права користування земельною ділянкою, що надавалася для ведення фермерського господарства фізичній особі, яка потім стала засновником фермерського господарства, та визнання за ПСП «Імені Ватутіна» права користування зазначеною земельною ділянкою.

Зустрічний позов ОСОБА_1 також стосується правомірності прийняття державною адміністрацією рішень щодо вказаної земельної ділянки й укладання з ПСП «Імені Ватутіна» договору оренди земельної ділянки, право користування якою зареєстровано за ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються,Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (частина перша статті 5, частина перша статті 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 згаданого Закону).

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей1,5,7,8,12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 р. по справі № 348/992/16-ц, провадження № 14-5цс18, яка у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню судами при застосуванні відповідних норм права.

Враховуючи, що у виниклих правовідносинах щодо спірної земельної ділянки відбулася фактична заміна орендаря і обов'язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації, сторонами у спірних правовідносинах є юридичні особи. Оскарження дій державного реєстратора щодо реєстрації права користування земельною ділянкою також здійснюється з приводу виконання ним функцій суб'єкта владних повноважень. Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України та закриття провадження у справі за первісним та зустрічними позовами.

Доводи апеляційних скарг ПСП «Імені Ватутіна» та ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, тому їх належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Імені Ватутіна» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 січня 2019 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний