ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6873/18 Номер провадження 22-ц/814/1020/19Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2019 року, ухвалене суддею Троцькою А.І., повний текст рішення складено - 04 лютого 2019 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекс капітал» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекс капітал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 49 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 20.08.2015 року між ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5590637, яким забезпечено транспортний засіб Мерседес Бенц 230, державний номер НОМЕР_1. 06.05.2016 р. в м. Полтава на вул. Леніна сталася дорожньо-транспортна пригода, учасником якої був ОСОБА_2, який керував забезпеченим транспортним засобом Мерседес Бенц 230, державний номер В16375СА, та після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.06.2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Виконуючи свої зобов'язання за полісом №АЕ/5590637, ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь представника власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_5 у розмірі 49 000 грн. ТОВ «ФК «Фінекс Капітал» відповідно до договору факторингу № 03-03/2018 від 03.04. 2018 року є правонаступником ТОВ «ФК «Довіра», яка в свою чергу є правонаступником ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», тому згідно вимог чинного законодавства України має право вимоги до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекс капітал» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекс капітал» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 49 000 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позов є доведеним та підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, недостатнього дослідження обставин справи, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Фінекс капітал», витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалою від 25.01.2019 р. залишив без розгляду його заперечення на позовну заяву, подані до суду 23.01.2019 р., мотивуючи пропуском строку на їх подання, проте, вказує, що він не міг подати заперечення по справі у строки згідно ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17.09.2018 р., яка була надіслана йому судом 26.09.2018 р., оскільки з 24.09.2018 р. по 10.10.2018 р. він перебував на стаціонарному медичному лікуванні в м. Полтаві, а з 27.11.2018 р. - на стаціонарному лікуванні в м. Києві, про що свідчать його клопотання про зупинення провадження у справі та відповідні медичні довідки. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не надано суду відомостей про виконання обов'язку, визначеного законом і договором, щодо повідомлення відповідачеві про відступлення права грошової вимоги, в якому має бути визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, всі надані позивачем в якості доказів копії документів не засвідчені за вимогами ч.4,5 ст. 95 ЦПК України. Надані позивачем незасвідчені копії документів не є допустимими доказами. Недопустимі докази у справі, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Саме така позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 11.07.2018 року у справі № 904/8549/17.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, що 20.08.2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» та ОСОБА_3 укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5590637, яким забезпечено транспортний засіб Мерседес Бенц 230, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 3).

06 травня 2016 року в м. Полтава на вул. Леніна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2, який керував забезпеченим транспортним засобом «Mercedes-Benz 230», державний номер НОМЕР_1, та водія ОСОБА_5, який керував автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_2, з причіпом.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Постановою суду встановлено, що 06.05.2016 р. близько 23 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілеv «Mercedes-Benz 230», державний номер НОМЕР_1, в м. Полтаві по вул. Леніна недотримався безпечної відстані та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_2, з причіпом ЛЕВ, д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався попереду, та з місця пригоди зник, чим порушив п.п.2.10.,13.1. ПДР України ( а.с. 4).

Відповідно до платіжних доручень № 1421 від 24.10.2016 р. та № 1770 від 07.11.2016 р. та страхових актів № 6253/9720/ЦВ від 02.09.2016 р. та № 6253/122215/ЦВ від 07.11.2016 р. ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» за полісом № АЕ/5590637 здійснило виплату страхового відшкодування на користь представника власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_5 у розмірі ліміту страхової суми за вирахуванням франшизи, передбаченої договором страхування, 49 000 грн. (а.с. 5-8).

Апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до наступних висновків.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. на підставі вимог пункту «в» п.п. 38.1.1. п. 38 ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Як вбачається з постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2016 року ОСОБА_2 після вчинення ДТПз місця пригоди зник, чим порушив п.п.2.10.,13.1. ПДР України ( а.с. 4).

Пунктом «в» п.п. 38.1.1. п. 38 ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Таким чином, позов підлягає задоволенню на підставі ст. 1191 ЦК України та п. «в» п.п. 38.1.1. п. 38 ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто у порядку регресу, а вичновок суду першої інстанції про право позивача на відшкодування у порядку суброгації є безпідставним, тому посилання на нього у мотивувальній частині судового рішення є неправильним, проте, ця обставина не впливає на законність судового рішення, оскільки у резолютивній його частині суд вказав про стягнення відшкодуванняв порядку регресу, що є правильним.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він не міг подати заперечення по справі у строки, згідно ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17.09.2018 року, не заслуговують на увагу, оскільки дійсно ухвалою суду від 17.09.2018 р. справа призначалася до розгляду на 17.10.2018 р. та було запропоновано відповідачу у строк протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, також роз»яснено відповідачу, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішувати справу за наявними матеріалами (а.с. 54). 11.10.2018 р. відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в якому підтверджує факт отримання ним копії ухвали суду від 17.09.2018 р. та зазначає, що пройшов лікування у Полтавській обласній клінічній лікарні у період з 24.09.2018 р. по 09.10.2018 р., в даний час виписаний та перебуває на амбулаторному лікуванні, потребує проходження реабілітації після захворювання (а.с. 60). 17.10.2018 р. розгляд справи не відбувся із-за хвороби судді (а.с. 68). Справа повторно призначалася до розгляду на 11.12.2018 р. (а.с. 69,70). 10.12.2018 р. відповідач надав повторно клопотання про зупинення провадження у справі із-за перебування його на стаціонарному лікуванні у м. Києві у період часу з 20.11.2018 р. по теперішній час, як зазначено у довідці (а.с. 79). Отже, у період часу з 10.10.2018 р. по 20.11.2018 р. відповідач не перебував на лікуванні у медичних закладах та міг скористатися своїм право подачі відзиву на позовну заяву згідно ухвали суду особисто чи через свого представника шляхом укладення угоди про надання правничої допомоги, міг також скористатися правом просити суд продовжити строк подачі відзиву на позов з поважних причин, чого відповідач не зробив.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно того, що позивачем не надано суду відомостей про виконання ним обов»язку щодо повідомлення відповідача про відступлення права грошової вимоги, оскільки вказана обставина не є предметом спору, відповідачем не оскаржено договори факторингу, відсутні відомості про визнання їх незаконними.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що надані позивачем копії документів не засвідчені у відповідності до вимог Національного стандарту України, оскільки згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). По справі вбачається, що позивач надав копії документів на підтвердження підстав позову, зокрема рішення суду, постанову суду, страховий акт, висновок експертного дослідження, договори факторингу, які посвідчені печатками судів, експерта, фактора, та не викликають сумнівів у їх достовірності. Згідно ч. 11 ст. 83 ЦПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Таку заяву відповідач суду першої інстанції не подавав.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2019 року.

Судді: Дорош А.І. Лобов О.А. Триголов В.М.