Справа № 473/3179/19
"05" грудня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
В обґрунтування своїх вимог позивачка вказувала, що з 10 квітня 2008 року по 28 липня 2010 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.
Мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою.
Згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2013 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (Дроздової) стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 березня 2013 року, до повноліття дитини. На підставі судового рішення позивачка отримала виконавчий документ, який подала на примусове виконання до Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області.
Проте відповідач судове рішення без наявності для цього поважних причин не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок чого станом на 01 травня 2019 року утворилася заборгованість з виплати аліментів в розмірі 95 491 грн.
Тому, з врахуванням положень ст. 196 СК України, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а саме за період з березня 2016 року по квітень 2019 року (включно) у загальному розмірі 379 803,43 грн.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві проти цього не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 10 квітня 2008 року сторони зареєстрували між собою шлюб.
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 28 липня 2010 року (а.с. 26), шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.
Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою.
Згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2013 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (Дроздової) стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 березня 2013 року, до повноліття дитини. На підставі судового рішення позивачка отримала виконавчий документ, який подала на примусове виконання до Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області.
Проте відповідач судове рішення не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок чого, згідно наданого державним виконавцем Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Галкіною М.А. розрахунку заборгованості, станом на 01 травня 2019 року утворилася заборгованість з виплати аліментів в розмірі 95 491 грн. (а.с. 8). Доказів оскарження відповідачем розрахунку заборгованості в матеріалах справи немає, а тому такий розрахунок є чинним.
Аналізуючи вимоги позивачки, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України в редакції Закону від 09 червня 2013 року).
Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (ст. 195 СК України).
У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» .
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК України).
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку.
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що відповідач допустив прострочення щодо сплати аліментів, а тому позивач має право на стягнення пені відповідно до частини першої статті 196 СК України.
Посилання відповідача в касаційній скарзі на відсутність його вини у виникненні заборгованості з аліментів є необґрунтованими, оскільки останній знав, що рішенням суду з нього стягнуто аліменти на дітей, однак доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідачем не надано.
При цьому частиною першою статті 14 ЦПК України 2004 року визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відсутність гарантій виконання судового рішення в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є порушенням права на справедливий, відкритий і швидкий судовий розгляд справи.
Також у пункті 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на дітей, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, що суд апеляційної інстанції й врахував.
Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько дитини несе не лише з рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.
Таким чином, враховуючи наявність у відповідача перед позивачкою заборгованості по сплаті аліментів, відсутність в матеріалах справи жодної інформації (доказів) щодо матеріального/сімейного стану платника аліментів або застосування відносно нього заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», що можуть бути враховані при визначенні розміру неустойки, а тому суд вважає необхідним стягнути з останнього неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення рішення, проте в межах позовних вимог (з березня 2016 року до травня 2019 року).
При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц прийшла до висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Таким чином, помісячний розмір неустойки (пені) становить:
-1 152 грн. (заборгованість за березень 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 1125 днів прострочення (за період з 01 квітня 2016 року до 01 травня 2019 року) = 12 960 грн.;
-1 106 грн. (заборгованість за квітень 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 1095 днів прострочення (за період з 01 травня 2016 року до 01 травня 2019 року) = 12 110,70 грн.;
-1 198 грн. (заборгованість за травень 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 1064 дні прострочення (за період з 01 червня 2016 року до 01 травня 2019 року) = 12 746,71 грн.;
-1 285 грн. (заборгованість за червень 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 1034 дні прострочення (за період з 01 липня 2016 року до 01 травня 2019 року) = 13 286,90 грн.;
-1 268 грн. (заборгованість за липень 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 1003 дні прострочення (за період з 01 серпня 2016 року до 01 травня 2019 року) = 12 718,04 грн.;
-1 222 грн. (заборгованість за серпень 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 972 дні прострочення (за період з 01 вересня 2016 року до 01 травня 2019 року) = 11 877,84 грн.;
-1 275 грн. (заборгованість за вересень 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 942 дні прострочення (за період з 01 жовтня 2016 року до 01 травня 2019 року) = 12 010,50 грн.;
-1 249 грн. (заборгованість за жовтень 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 911 днів прострочення (за період з 01 листопада 2016 року до 01 травня 2019 року) = 11 378,39 грн.;
-1 240 грн. (заборгованість за листопад 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 881 день прострочення (за період з 01 грудня 2016 року до 01 травня 2019 року) = 10 924,40 грн.;
-1 612 грн. (заборгованість за грудень 2016 року) х 1 % (ставка пені) х 850 днів прострочення (за період з 01 січня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 13 702 грн.;
-1 436 грн. (заборгованість за січень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 819 днів прострочення (за період з 01 лютого 2017 року до 01 травня 2019 року) = 11 760,84 грн.;
-1 469 грн. (заборгованість за лютий 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 791 день прострочення (за період з 01 березня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 11 619,79 грн.;
-1 608 грн. (заборгованість за березень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 760 днів прострочення (за період з 01 квітня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 12 220,80 грн.;
-1 546 грн. (заборгованість за квітень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 730 днів прострочення (за період з 01 травня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 11 285,80 грн.;
-1 647 грн. (заборгованість за травень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 699 днів прострочення (за період з 01 червня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 11 512,53 грн.;
-1 717 грн. (заборгованість за червень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 669 днів прострочення (за період з 01 липня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 11 486,73 грн.;
-1 706 грн. (заборгованість за липень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 638 днів прострочення (за період з 01 серпня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 10 884,28 грн.;
-1 659 грн. (заборгованість за серпень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 607 днів прострочення (за період з 01 вересня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 10 070,13 грн.;
-1 725 грн. (заборгованість за вересень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 577 днів прострочення (за період з 01 жовтня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 9 953,25 грн.;
-1 711 грн. (заборгованість за жовтень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 546 днів прострочення (за період з 01 листопада 2017 року до 01 травня 2019 року) = 9 342,06 грн.;
-1 706 грн. (заборгованість за листопад 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 516 днів прострочення (за період з 01 грудня 2017 року до 01 травня 2019 року) = 8 802,96 грн.;
-2 207 грн. (заборгованість за грудень 2017 року) х 1 % (ставка пені) х 485 днів прострочення (за період з 01 січня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 10 703,95 грн.;
-1 767 грн. (заборгованість за січень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 454 днів прострочення (за період з 01 лютого 2018 року до 01 травня 2019 року) = 8 022,18 грн.;
-1 800 грн. (заборгованість за лютий 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 426 днів прострочення (за період з 01 березня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 7 668 грн.;
-1 950 грн. (заборгованість за березень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 395 днів прострочення (за період з 01 квітня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 7 702,50 грн.;
-1 894 грн. (заборгованість за квітень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 365 днів прострочення (за період з 01 травня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 6 913,10 грн.;
-1 979 грн. (заборгованість за травень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 334 дні прострочення (за період з 01 червня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 6 609,86 грн.;
-2 159 грн. (заборгованість за червень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 304 дні прострочення (за період з 01 липня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 6 563,36 грн.;
-2 037 грн. (заборгованість за липень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 273 дні прострочення (за період з 01 серпня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 5 561,01 грн.;
-2 056 грн. (заборгованість за серпень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 242 дні прострочення (за період з 01 вересня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 4 975,52 грн.;
-2 063 грн. (заборгованість за вересень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 212 днів прострочення (за період з 01 жовтня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 4 373,56 грн.;
-2 093 грн. (заборгованість за жовтень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 181 день прострочення (за період з 01 листопада 2018 року до 01 травня 2019 року) = 3 788,33 грн.;
-2 103 грн. (заборгованість за листопад 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 151 день прострочення (за період з 01 грудня 2018 року до 01 травня 2019 року) = 3 175,53 грн.;
-2 549 грн. (заборгованість за грудень 2018 року) х 1 % (ставка пені) х 120 днів прострочення (за період з 01 січня 2019 року до 01 травня 2019 року) = 3 058,80 грн.;
-2 144 грн. (заборгованість за січень 2019 року) х 1 % (ставка пені) х 89 днів прострочення (за період з 01 лютого 2019 року до 01 травня 2019 року) = 1 908,16 грн.;
-2 176 грн. (заборгованість за лютий 2019 року) х 1 % (ставка пені) х 61 день прострочення (за період з 01 березня 2019 року до 01 травня 2019 року) = 1 327,36 грн.;
-2 553 грн. (заборгованість за березень 2019 року) х 1 % (ставка пені) х 30 днів прострочення (за період з 01 квітня 2019 року до 01 травня 2019 року) = 765,90 грн.
Загальний розмір неустойки (пені) становить 325 771,80 грн., тобто перевищує розмір заборгованості по аліментам.
Тому, згідно ч. 1 ст. 196 СК України, розмір неустойки (пені) підлягає зменшенню до розміру заборгованості по аліментам та становить 95 491 грн.
В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь державного бюджету (згідно розміру задоволених вимог) також слід стягнути 954,91 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, нараховану станом на 01 травня 2019 року в розмірі 95 491 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна) гривня.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв