Справа № 357/7619/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Узинської міської громади про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , яку остання прийняла після смерті гр. ОСОБА_3 з яким на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала однією сім`єю. Позивач має намір прийняти спадщину після смерті матері, та звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після матері, оскільки ОСОБА_2 за життя не підтвердила факт спільного проживання з ОСОБА_3 та не оформила спадщину. В зв`язку з цим, позивач просить суд встановити факт спільного проживання його матері ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з 2006р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_2 на спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Відповідач Узинська міська рада не направила в судове засідання свого представника, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, у вирішенні спору поклались на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 10.02.2018р., актовий запис №42.(а.с.66), яка на день смерті проживала в будинку АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері, частково оформив свої спадкові права, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_2 за життя не підтвердила родинні відносини з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після якого вона мала намір прийняти спадщину у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

З матеріалів спадкової справи № 180/2015року, заведеної 26.06.2015року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3 , вбачається, що останній перебував в зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.08.2011року власником будинку АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_4 . Даний факт підтверджено витягом про державну реєстрацію речових прав, реєстраційний номер 30429269, з якого слідує, що гр. ОСОБА_4 на праві приватної власності належить вищевказане нерухоме майно.(а.с.59)

З довідки наданої виконавчим комітетом Узинської міської ради від 09.07.2019року слідує, що ОСОБА_4 проживала з 2006року по 24.10.2011року без реєстрації, за адресою АДРЕСА_1 . З 25.10.2011року ОСОБА_4 зареєструвала своє місце проживання за вище вказаною адресою, та була знята з реєстраційного обліку по смерті. На день її смерті, за вказаною адресою з 25.10.2011р. по 07.07.2015р. був зареєстрований її чоловік ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 проживала без реєстрації за цією адресою з 2006року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 був її чоловік ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але за життя не оформив своїх спадкових прав.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулась до Узинської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3

30.06.2015року за вих.№ 897/02-14 ОСОБА_2 направлено лист Узинської міської державної нотаріальної контори з роз`ясненням, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, останній необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем.

Однак, за життя ОСОБА_2 не підтвердила факт спільного проживання з ОСОБА_3 , який був чоловіком її тітки ОСОБА_4 .

З матеріалів спадкової справи № 572/2018р. заведеної після померлої ОСОБА_2 вбачається, що до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся позивач у справі ОСОБА_1 . Встановлено також, що до нотаріальної контори з заявою про відмову від належної за законом частки спадкового майна звертався ОСОБА_5 , який приходився чоловіком померлої ОСОБА_2

27.06.2019року позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо спадкування веазаного будинку в м. Узині, оскільки ОСОБА_2 за життя не підтвердила родинні відносини з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після якого вона мала намір прийняти спадщину у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , зверталася до нотаріуса.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що з 2007року проживає в АДРЕСА_2 , знайома з позивачем та його батьком. Свідку відомо, що в будинку АДРЕСА_1 «в» жила пристаріла подружня пара ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також, коло них жила ОСОБА_2 з чоловіком ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що з 2006року у будинку під АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_4 з чоловіком ОСОБА_3 . Згодом до них переїхала проживати сестра ОСОБА_8 ОСОБА_2 , яка доглядала за подружжям Векслерів до їх смерті. ОСОБА_4 була хворою, на інвалідному кріслі. З 2014 року в будинку АДРЕСА_1 проживає позивач.

Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, у судовому поряку можуть бути визнані факти, що призводять до виникнення, зміни чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, у тому числі, про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в постанові від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.21 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За нормою ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У п. 1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №-296/5 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Фізична особа може мати декілька місць проживання, у цьому разі місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Зокрема, за положеннями п.3.22 п.3 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Доказом проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, покази свідків та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає, постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

В листі Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: «Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи».

Отже, за вищенаведеними нормами закону та роз`ясненнями, а також, згідно встановлених судом обставин, знайшов підтвердження факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме з 2006 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23), роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як було зазначено вище, позивачу було відмовлено нотаріусом в оформленні спадкових прав після смерті його матері ОСОБА_2 , на вищевказаний будинок.

За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Даючи оцінку зібраним доказам, вбачається, що позивач, є спадкоємцем за законом щодо майна померлої матері ОСОБА_2 , частково прийняв спадщину, та має право успадкувати і інше, майно, яке його мати за життя прийняла, шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але не встигла за життя підтвердити факт проживання із спадкоємцем однією сім`єю не менше 5 років та не встигла оформити свої спадкові права.

Керуючись ст.ст. 29,182, 328, 376, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10,19,130,258,263,264,315,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити .

Встановити факт спільного проживання, не менше п`яти років, ОСОБА_3 з ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 06.12.2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола