Справа № 645/482/19
Провадження № 2/645/858/19

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2019 року року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
учасники справи:
відповідач- Мазієв О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, узагальнені доводи інших учасників справи.
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позову і до закінчення нею навчального закладу.
На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що її мати ОСОБА_4 з 1999 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 06.09.2000 року в них народилась донька, позивач по справі, ОСОБА_2. В період перебування у шлюбних відносинах відповідач допомогу на утримання та виховання доньки не надавав, майже ніде не працював, матеріально родину не забезпечував, жодної уваги донці не приділяв. Внаслідок чого її мати ОСОБА_4 з березня 2002 року припинила шлюбні відносини з відповідачем та стала мешкати з позивачем окремо. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харків від 22 вересня 2017 року відповідача позбавлено батьківських прав по відношенню до позивача та стягнено з нього аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання позивача в розмірі ј частини доходу, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 06.09.2018 року позивач досягла повноліття. Відповідач добровільне не сплачував аліменти в період з 24.04.2017 року по 06.09.2018 року. Вказане рішення було предявлено до примусового виконання ОСОБА_5 на підставі виконавчого листа №645/1787/17 від 26.09.2018 року до Вовчанського РВ ДВС ГТУЮ в Х/о. Станом на теперішній час на рахунок ОСОБА_4 надійшли аліментні платежі за 2 місяці, перераховані бухгалтерією підприємства, де працює відповідач.
На даний час ОСОБА_2 є студентом 1-го курсу денної форми навчання, контрактна форма навчання, група МіЕк 2018-2 факультету Економіки і підприємництва Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова. Строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Позивач проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що вона не отримує стипендію, батько останній раз її бачив в 2002 році. Її мати ніде не працює, оскільки доглядає малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ОСОБА_3 працює на Куряжському силікатному заводі, має стабільну заробітну плату, нормальний стан здоровя, не є інвалідом, інших дітей та непрацездатних батьків, дружини не має.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, у разі не явки відповідача до суду, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 5 лютого 2019 року ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2018 року, на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Встановлені судом обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у фактично шлюбних відносинах, від яких 06.09.2000 року у них народилася донька ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серія І-ВЛ №153904 від 04.12.2000 року).
Відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, що також, підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 153904 від 04 грудня 2000 року.
У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач з 2002 року з донькою не спілкується, не підтримує з нею жодного звязку, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться станом здоровя, розвитком, успіхами у навчанні. Зазначені обставини підтверджуються наступними дослідженими судом письмовими доказами.
З довідки №2044 від 24.04.2019 року Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова вбачається, що ОСОБА_2 є студентом 1 курсу групи МіЕК 2018-2 факультету Економіки та підприємництва, денної форми навчання, навчається на контрактній основі. Строк навчання з 01.09.2018 року по 30 червня 2022 року.
ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту позивача.
Відповідно до рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.09.2017 року (справа 645/1787/17; провадження 2/645/1401/17) -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з нього на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј доходу, відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття
Норми права, що підлягають застосуванню.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків.
Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції.
Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток.
Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідач мешкає окремо, допомогу на утримання сина не надає.
Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно ч.1ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Суд вважає, що ОСОБА_2, у зв'язку з навчання, потребує більш значної матеріальної допомоги для організації нормальних умов життя та навчання (проїзд, харчування, одяг, придбання підручників тощо).
При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини.
Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
Згідност. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною з навчанням.
Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згіднозі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць.
Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною особою, працює на Куряжському силікатному заводі, є фізично здоровою особою, інших дітей або непрацездатних дружини, батьків не має.
З врахуванням наведеного, приймаючи наявність у ОСОБА_3 обовязку стосовно утримання доньки, а також керуючись принципом розумності та справедливості, розмір аліментів на утримання повнолітньоїдоньки, яка продовжує навчання, визначається судом в обсязі 1/6 частини від усіх видів його доходів, що буде стягуватися до досягнення 23-х літнього віку дитиною, але з припиненням виплати аліментів у випадку припинення навчання в учбовому закладі.
Судові витрати.
Судовий збір у справі визначається судом виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами, а саме, з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.
Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. 51 Конституції України ст.ст. 183, 199 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/ 6 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року і до досягнення 23-х літнього віку дитиною, але з припиненням виплати аліментів у випадку припинення навчання в учбовому закладі.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 у розмірі аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 18.03.2019 року.
Головуючий суддя