ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1118/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 302060000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Костів Х.Ю.

з участю сторін: ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/10632/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2019 року, постановлену суддею Вийванко О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки.

Позов мотивувала тим, що за час спільного проживання з відповідачем в шлюбі було збудовано житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,099 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд та яка належить відповідачеві відповідно до договору дарування земельної ділянки від 23 липня 2008 року.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року визнано спільною сумісною власністю подружжя будівельні матеріали, які були використані при будівництві будинку по АДРЕСА_1 та виділено позивачці тамбур 2-1, коридор 2-2а, коридор 3-1, вітальня 3-2, кімната 3-3, кімната 3-4, кладова 3-5, санвузол 3-6, коридор 1-2, підвал 1-3, кладова 1-4, кладова 1-5, 1/2 септіка, сходи сх., 1/2 вимощення, вхід в підвал 1-1. (відповідно до варіанту розподілу судової будівельно-технічної експертизи від 14.07.2016 року).

На даний час вона виконала всі будівельні роботи щодо закінчення будівництва частини вказаного житлового будинку, яку було виділено їй рішенням суду. Це підтверджено технічним паспортом від 16 липня 2018 року.

У підготовчому засіданні позивачка ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення земельно-технічної експертизи на вирішення, якої поставити питання про визначення варіантів поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до часток розподілу житлового будинку.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2019 року вирішено: «Клопотання позивача ОСОБА_2 про призначення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки, земельно-технічну експертизу задовольнити.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки, земельно-технічну експертизу.

На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

Визначити варіантів поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до часток розподілу житлового будинку.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_2 , роз`яснивши положення ст. 109 ЦПК України, про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Копію даної ухвали направити експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Січових Стрільців, 4, для виконання та надати у розпорядження експертам матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки, на час проведення експертизи.»

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про призначення експертизи скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи тим, що в матеріалах справи достатньо доказів для відмови в заявленому позові, а тому необхідності у призначенні експертизи немає.

Зазначає, що необґрунтоване призначення і проведення експертизи призведе до затягування розгляду даного спору.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду про призначення експертизи скасувати з мотивів, викладених у скарзі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивачка апеляційну скаргу не визнала, посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, та просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Предметом спору є вимоги про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 обґрунтовувала позов вимогами ст. 120 ЗК України та 337 ЦК України.

Згідно частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною першою статті 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином чинне законодавство, з підстав якого позивачка подала позов про визнання права власності на частину земельної ділянки, передбачає реальний виділ земельної ділянки, що в свою чергу вимагає спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Пунктом першим частини першої статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами ( стороною ) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу, яка не означає лише й виключно вдруге призначення експертизи.

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина п`ята статті 81 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, оскаржувана ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2019 року про призначення земельно-технічної експертизи не суперечить вказаним нормам цивільного процесуального законодавства України. Суд першої інстанції, вирішуючи клопотання позивачки ОСОБА_2 щодо призначення у справі заявленої судової експертизи, вірно визначився з необхідністю його задоволення.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи достатньо доказів для відмови в заявленому позовів, а тому необхідності у призначення експертизи немає, оскільки відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. (ст.ст. 264, 265 ЦПК України)

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у цивільній справі у зв`язку з призначенням і проведення експертизи призведе до затягування розгляду даного спору.

У випадках, передбачених статтею 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а за наявності підстав, наведених у статті 252 ЦПК України, питання про зупинення провадження у справі вирішується судом з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Вирішуючи питання про призначення земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, оскільки вирішення питання про зупинення провадження у справі при призначенні судової експертизи віднесено до дискреційних повноважень суду.

Тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2019 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі відсутні.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 06 грудня 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

Шевчук Г.М.