КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №375/537/18 Головуючий у І інстанції - Литвин О.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/2508/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою його представником, адвокатом Адвокатського бюро «Іванова» - ОСОБА_4 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулося до Рокитнянського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір №б/н від 19 квітня 2010 року відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання вищевказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на вказаному банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно із п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості.

Відповідач своєчасно позивачу грошові кошти не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, внаслідок чого станом на 01 квітня 2018 року утворилась заборгованість.

Просило суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 19 квітня 2010 року у розмірі 26720,67 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1807,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 22964,72 грн., заборгованості за пенею та комісією - 200 грн., а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1248,60 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 1762 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року, позов ПАТ «КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 24 972,07 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 через свого представника - адвоката АБ «Іванова» ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням всіх обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що ПАТ «КБ «Приватбанк» не надано доказів укладення з відповідачем 19 квітня 2010 року кредитного договору.

Поля анкети-заяви, яка була підписана відповідачем в частині визначення кредитного ліміту. Типу кредитної картки, лишилися незаповненими.

При цьому, кредитний ліміт складає предмет договору банківського кредиту (яку суму банк-кредитор має передати позичальнику), а тип картки визначає відсоткову ставку за кредитом, умови повернення, розмір неустойки у випадку прострочення тощо.

Зазначене підтверджується змістом анкети-заяви, з якої вбачається, що підписана заява-анкета разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» становлять договір про банківське обслуговування.

Відсутність у наданому доказі копії анкети-заяви узгодженого кредитного ліміту та типу картки дає підстави стверджувати, що позивачем не були надані належні та допустимі докази того, що між сторонами було укладено саме кредитний договір, а не звичайний договір банківського обслуговування.

Просив, скасувати рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення.

АТ «КБ «ПриватБанк» надало письмові пояснення, в яких зазначило, що 19 квітня 2010 року відповідач пройшов ідентифікацію в Приватбанку та підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

В назві цього документа визначено, що це анкет-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку».

Таким чином. Відповідач приєднався до запропонованої Банком пропозиції.

Відповідно до підписаної ОСОБА_2 анкети-заяви, відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє, та їх положень зобов'язується неухильно дотримуватись.

Більш того, відповідач підтвердив, що в подальшому зобов'язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті Банку.

Підписавши анкету-заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

22 квітня 2010 року Позичальнику було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку №847871, термін дії до 06/13.

14 травня 2012 року картка була перевипущена та відповідач отримав нову картку НОМЕР_1, термін дії до 02/16.

15 березня 2014 року картка була перевипущена та Відповідач отримав нову картку НОМЕР_2, термін дії до 07/16.

Під пере випуском картки розуміється випуск та приєднання картки з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на пере випущеній картці.

Оскільки відповідача було ідентифіковано 19 квітня 2010 року, то при випуску картки та пере випусках карт підписання нової анкети не було потрібно.

Доказом користування кредитними коштами є виписка по рахунку.

Із виписки слідує, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково погашав заборгованість.

Відповідач підписуючи анкету-заяву від 19 квітня 2010 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

Просив, відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанціївстановлено, що згідно анкети-заяви від 15 січня 2011 року, тарифів по картах, умов та правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свої зобов'язання щодо видачі кредиту позивач виконав.

Проте, відповідач не належним чином виконує свої зобов'язання перед позивачем і тому у відповідності до розрахунку загальна сума заборгованості становить 26720,67 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 належним чином не виконує договірні зобов'язання перед позивачем, розрахунок заборгованості одержаний без будь-яких порушень порядку, сумнівів не викликає, а тому є належним та допустимим доказом.

Разом з цим, відсутні підстави для одночасного стягнення з відповідача на користь позивача пені та штрафу.

З такими висновками колегія суддів повністю погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто законом встановлено, що обов'язковою умовою кредитного договору є сплата процентів.

Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, однак позивачем не було доведено ту обставину, що відповідачем були підписані Умови та Правила надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною до анкети-заяви.

Таким чином, колегія суддів вважає, що розмір процентної ставки, її збільшення/зменшення та сплата процентів не врегульовані умовами кредитного договору, однак оскільки між сторонами виникли кредитні правовідносини, то у відповідності до вищевказаних норм цивільного законодавства кредитний договір є завжди оплатним та передбачає обов'язкову сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Тому, в даному випадку до правовідносин, що склалися, в частині визначення відсотків за користування кредитними коштами, слід застосовувати положення параграфа 1 глави 71 ЦК України.

Так, відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Згідно зі ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Отже, так як розмір процентів не визначений умовами кредитного договору, то позивач має право на отримання процентів у розмірі, що визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Заборгованість відповідача станом на 01 квітня 2018 року становила 1 807,35 грн.

Розрахунок процентів здійснюється за наступною формулою:

[%] = [Сума боргу] х [Ставка НБУ (%)] / 100% / 365 днів х [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
02.04.201527.08.7.353030219.85
28.08.201524.09.2015281 807.35272737.43
25.09.201521.04.7.352222228.14
22.04.201626.05.2016351 807.35191932.84
27.05.201623.06.2016281 807.35181824.89
24.06.201628.07.2016351 807.3516.516.528.52
29.07.201615.09.2016491 807.3515.515.537.50
16.09.201627.10.2016421 807.35151531.11
28.10.201613.04.7.351414116.46
14.04.201725.05.2017421 807.35131327.04
26.05.201726.10.7.3512.512.595.32
27.10.201714.12.2017491 807.3513.513.532.76
15.12.201725.01.2018421 807.3514.514.530.16
26.01.201801.03.2018351 807.35161627.73
02.03.201801.04.2018311 807.35171726.10
Всього: 995.84

Таким чином, загальний розмір процентів за користування кредитними коштами складає 995,84 грн.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, дав неналежну оцінку зібраним доказам, невірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до хибного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки у порушення вимог ст.263 ЦПК України суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту та заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, які є складовою загальної заборгованості відповідача за договором, то колегія суддів приходить до висновку, що в силу ст.376 ЦПК України ці порушення є підставою для скасування рішення суду у повному обсязі та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» з наведених вище підстав.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов ПАТ КБ «ПриватБанк», то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 184 грн. 84 коп.

Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з Публічного на Приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк».

Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про що зазначено у п.1.7 Статуту АТ «КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, поданою його представником, адвокатом Адвокатського бюро «Іванова» - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року скасувати та прийняти постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 квітня 2010 року у розмірі 2803,19 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 1 807,35 гривень, та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 995,84 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 184 грн. 84 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба