ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 630/205/17

Провадження № 22-ц/818/199/19

13 березня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року в складі судді Малихіна О.О. по справі № 630/205/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову з урахуванням уточнень вказував, що він є власником 3/8 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Іншим співвласником житлового будинку є ОСОБА_3, їй належить 5/8 частин.

Будинок має 2 квартири, він з сім'єю проживає у квартирі №2. В його користуванні перебувають житлова кімната 2-2 площею 8,70 кв.м, передня 2-1 площею 6,10 кв.м та кухня 2-3 площею 3,00 кв.м. З надвірних будівель - літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. Е»; огорожа № 3, 4 перебуває у спільному користуванні.

Існуючий порядок користування будинком не відповідає ідеальним часткам співвласників - на його ідеальну частку припадає 20 кв.м., а в дійсності він користується лише 17 кв.м.- а самостійно вони не можуть домовитися про встановлення іншого порядку користування будинком.

Розподіл будинку треба провести за І варіантом експертизи, який передбачає передачу у його власність тих приміщень, якими він вже користується, а також санвузла 1-2 площею 4,80 кв.м. Передбачені таким варіантом розподілу переобладнання в житловому будинку не потребують втручання у несучі конструкції і він згоден виконати їх за власний рахунок. Також згоден виплатити відповідачу грошову компенсацію у сумі 6052 грн. за збільшення його частки у праві власності.

Просить виділити в натурі частку в житловому будинку № АДРЕСА_1, виділивши в самостійний об'єкт нерухомого майна та передати у власність наступні приміщення: у житловому будинку літ. «А-1» з їх відповідною нумерацією у технічному паспорті - санвузол № 1-2 площею 4,8 кв.м, передню № 2-1 площею 6,1 кв.м, житлову кімнату № 2-2 площею 8,6 кв.м, кухню № 2-3 площею 3,4 кв.м; та надвірні будівлі, а саме: літню кухню літ. «Г», 1/3 частину сараю літ. «Д», вбиральню літ. «Е», поклавши на нього обов'язок виконання перепланувань, визначених експертом;

припинити право спільної часткової власності на житловий будинок;

визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанта № 1 судової будівельно-технічної експертизи та виділити йому частину земельної ділянки площею 225,0 кв.м з визначенням, що межа між земельними ділянками співвласників має проходити наступним чином: на відстані 5,25 м від домоволодіння № 39 відрізок довжиною 6,36 м; по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»; від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» до кута літньої кухні літ. «Г» відрізок довжиною 3,65 м; по зовнішній стіні літньої кухні літ. «Г» та по лінії розподілу сараю літ. «Д» поворот ліворуч відрізок довжиною 13,18 м, що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 7,38 м і 8,62 м.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала; подала зустрічний позов, в якому з урахуванням уточнень вказувала, що вони с ОСОБА_1 є співласниками житлового будинку. Розподіл житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою слід провести по ІІ варіанту, який передбачає виділ для співвласників часток із спільної часткової власності у розмірі наближеному до ідеальних часток. При цьому вона згодна сплатити грошову компенсацію за збільшення частки у праві власності.

Заперечувала проти застосування при розподілі І варіанту, запропонованого судовим експертом, як наполягає ОСОБА_1, бо це призведе до необхідності проведення робіт по демонтажу комунікацій, якими обладнане приміщення 1-2 площею 4,8 кв.м (санвузол).

Просить виділити у власність приміщення у житловому будинку літ. «А- 1» з їх відповідною нумерацію у технічному паспорті на будинок: частину кухні 1-1 площею 7,8 кв.м, санвузол 1-2 площею 4,8 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 17,7 кв.м, частину кухні 1-1 площею 3,6 кв.м, тамбур І площею 1,2 кв.м, а також надвірні споруди, а саме: сарай літ. «Б», погріб «бп», 2/3 частини сараю літ. «Д», поклавши на неї обов'язок виконання перепланувань, визначених експертом;

припинити право спільної часткової власності на житловий будинок;

визначити порядок користування земельною ділянкою згідно 2 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, а саме виділити їй частину земельної ділянки площею 375 кв.м, та визначити, що межа земельної ділянки має проходити наступним чином: на відстані 6,25 м від домоволодіння № 39 відрізок довжиною 6,44 м, по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»; від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» до кута літньої кухні літ. «Г» відрізок довжиною 3,08 м, по зовнішній стіні літньої кухні літ. «Г» та лінії розподілу сараю літ. «Д», від сараю літ. «Д» поворот ліворуч відрізок довжиною 13,39 кв.м, що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 6,64 м та 9,36 м;

перерозподілити долі співвласників відповідно до 2 варіанту експертизи.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено .

Перерозподілено ідеальні долі співвласників у житловому будинку за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, визнавши, що ОСОБА_1 належить на праві власності 35/100 частин домоволодіння замість 3/8 частин, ОСОБА_3 належить на праві власності 65/100 частин домоволодіння замість 5/8 частин.

Виділено в натурі ОСОБА_3 на належні їй 65/100 часток у житловому будинку наступні приміщення: кухню 1-1 площею 11,4 кв.м, санвузол 1-2 площею 4,8 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 17,7 кв.м, тамбур І площею 1,2 кв.м, та наступні будівлі і споруди: сарай літ. «Б», погреб літ. «бп», 2/3 частини сараю літ. «Д».

Зобов'язано ОСОБА_3 в сараї літ. «Д» влаштувати перегородку та дверні прорізи, розділивши сарай на дві частини;

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 на житловий будинок в зв'язку з виділенням її частки майна в натурі.

Виділено в натурі ОСОБА_1 на належні йому 35/100 часток у житловому будинку наступні приміщення: передню 2-1 площею 6,1 кв.м, житлову кімнату 2-2 площею 8,6 кв.м, кухню 2-3 площею 3,4 кв.м, та наступні будівлі і споруди: літню кухню літ. «Г», 1/3 частину сараю літ. «Д», вбиральню літ. «Е».

Зобов'язано ОСОБА_1 виконати наступні переобладнання: в приміщенні кухні 2-3 влаштувати санвузол; в зовнішній стіні передньої 2-1 замість дверного прорізу влаштувати віконний проріз; демонтувати перегородку між приміщеннями передньої 2-1 та житлової кімнати 2-2, організувавши приміщення житлової кімнати площею 14,7 кв.м; в зовнішній стіні житлової кімнати 2-2 влаштувати дверний проріз; добудувати до житлового будинку кухню площею не менше 7,0 кв.м.

Виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 6318грн., які сплачені співвласником ОСОБА_3 та знаходяться на рахунку в ТУ ДСАУ в Харківській області.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок в зв'язку з виділенням його частки майна в натурі.

Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 600 кв.м. виділивши в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 225 кв.м. та виділивши в користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 375 кв.м.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Повернуто ОСОБА_1 суму грошової компенсації в розмірі 6052 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 13,27 грн. та 1167,49 грн. відповідно.

Рішення мотивовано тим, що в обох випадках необхідність проведення дій по переобладнанню приміщень передбачена в тій частині житлового будинку, яку використовує ОСОБА_1 за для можливості утворення житлової кімнати площею 14,7 кв.м. Тому саме у позивача виникає обов'язок виконати роботи з перебудови внутрішніх приміщень у житловому будинку. Згідно з технічним звітом роботи з перебудови внутрішніх приміщень в житловому будинку не передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні мережі системи загального користування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Його частку у праві власності на будинок безпідставно зменшено та виділено приміщення, яке не являється ізольованою квартирою, а сукупно становить лише одну житлову кімнату, що порушує його житлові права.

Зобов'язання його добудувати до житлового будинку кухню площею не менше 7 кв.м. не предбачено вимогами чинного законодавства. Судом не з'ясовано чи можлива така добудова, чи може він взагалі мати дозвіл на таке будівництво.

Неможливість поділу за 1 варіантом експертизи не обґрунтовано, хоча в такому випадку права ОСОБА_3 також не порушувалися жодним чином.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи житловий будинок літ. «А-1», за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1 з прибудовою літ. «А1-1» з надвірними будівлями і спорудами: сарай літ. «Б», погреб літ. «бп», літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», вигрібна яма літ. «Я», огорожі № 3,5, 7, 10 перебував у власності ОСОБА_5

28 травня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 3/8 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд.

28 квітня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 5/8 частин спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки у праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

У частині другій статті 367 ЦК України визначено, що в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи зі змісту цієї норми, поділ є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 17 листопада 2017 року, проведеної у ході розгляду справи, запропоновано 2 варіанти розподілу домоволодіння з відступом від ідеальних часток співвласників у праві спільної часткової власності, з урахуванням можливості максимальної ізоляції та із виплатою грошової компенсації за відхилення від розміру часток кожного власника.

Для кожного з варіантів запропоновано здійснення певних переобладнань, в тому числі устаткування квартир самостійними системами опалення, електроосвітлення, газопостачання тощо. Переобладнання по запропонованим варіантам небхідно проводити у відповідності з ДБН А.3.1-5-2016 «Организация строительного прозводства» та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції), власникам, наймачам (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків надано право, зокрема, на переобладнання і перепланування житлових приміщень відповідно до статей 100 і 152 ЖК Української РСР.

Стаття 152 ЖК Української РСР встановлює, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків та Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Згідно з цими Правилами до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Водночас, при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.

Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Виконання санітарно-гігієнічних вимог включає у себе вимоги до інсоляції, природного освітлювання, провітрювання, іонізації та мікроклімату приміщень жилих будинків, захисту їх від шуму, вібрації, електромагнітного і радіоактивного випромінювання.

Природне освітлювання повинні мати як жилі кімнати та кухні, так і неканалізовані вбиральні, вхідні тамбури до будинків, сходові площадки і загальні коридори.

З висновків судової будівельно-технічну експертизи вбачається, що за першим варіантом розподілу необхідно здійснити наступні переобладнання: Закласти дверний проріз між приміщенням кухні 1-1 та санвузла 1-2.

Демонтувати перегородку між приміщенням санвузла 1-2 та кухні 2-3, організувавши приміщення кухні площею 8,2кв.м.

В зовнішній стіні приміщення 1-2 влаштувати дверний проріз з подвійним блоком.

В зовнішній стіні передньої 2-1 замість дверного прорізу влаштувати віконний проріз.

Демонтувати перегородку між приміщенням передньої 2-1 та житлової кімнати 2-2, організувавши приміщення житлової кімнати площею 14,7кв.м.

В сараї літ. «Д» влаштувати перегородку та дверні прорізи, розділивши сарай на дві частини. Лінія розподілу горищного приміщення проходить по лінії розподілу житлового будинку без обладнання поділяючої перегородки.

За другим варіантом: в приміщенні кухні 2-3 влаштувати санвузол;

в зовнішній стіні передньої 2-1 замість дверного прорізу влаштувати віконний проріз;

демонтувати перегородку між приміщеннями передньої 2-1 та житлової кімнати 2-2, організувавши приміщення житлової кімнати площею 14,7 кв.м;

в зовнішній стіні житлової кімнати 2-2 влаштувати дверний проріз;

добудувати до житлового будинку кухню площею не менше 7,0 кв.м.

Обидна варіанти передбачають устаткування квартири самостійними системами опалення, електроосвітлення тощо.

Між тим, Висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій та інших відповідних органів про можливість встановлювати у кожному виділеному житловому приміщенні окремих лічильників, вентиляційних каналів, пов'язаних із цим переобладнанням і переплануванням, у матеріалах справи відсутні.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції зазначалось щодо необхідності виконання вимог чинного законодавства та надання висновків компетентних органів. По справі неодноразово оголошувалась перерва за клопотанням представників сторін для надання відповідних документів.

Відповіді, надані виконкомом Люботинської міської ради не містять висновків щодо погодження можливості здійснення зазначених експертом перепланувань щодо встановлення окремих систем газопостачання, опалення, електроосвітлення.

З наданих сторонами відповідей лише вбачається ,що перепланування житлового будинку на підставі схемі будівельних робіт , зазначених за варіантом №1 експертизи - здійснюється без додаткового дозволу(лист-відповідь від 12 грудня 2018 року). Перепланування приміщення житлового будинку згідно з варіантом 2 експертизи передбачає будівництво прибудови площею 7,0 кв.м., згідно чинного законодавства вимагає отримання Будівельного паспорту земельної ділянки чи повідомлення про початок будівельних робіт.

Інших документів, які б містили висновки компетентних служб зокрема, погодження встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання, сторонами надано не було.

Розподіл будинку без врахування висновків компетентних органів не відповідає вимогам закону.

Рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою -відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко