РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2736/18

28 листопада 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

з участю представника позивача: Клімової А . М .

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом Івано-Франківського обласного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

Івано-Франківський обласний центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 19.10.2017 року в Надвірнянський районний центр зайнятості з метою пошуку роботи звернувся громадянин ОСОБА_3 . Цього ж дня йому було надано статус безробітного відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення».

З 26.10.2017 року ОСОБА_3 призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Під час перебування на обліку в Надвірнянському районному центрі зайнятості як безробітного ОСОБА_3 отримував допомогу по безробіттю з 26.10.2017 р. по 11.01.2018 р., сума виплаченої допомоги по безробіттю складає 3318,71 грн.

На підставі Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Надвірнянської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості № 17 від 12.01.2018 р. встановлено, що під час перебування на обліку в Надвірнянському районному центрі зайнятості як безробітного ОСОБА_3 надавав послуги цивільно-правового характеру Футбольному клубу «Бескид», що підтверджується копією договорів № 62 від 04.10.2017 р., № 70 від 21.10.2017 р., № 73 від 04.11.2017 р., за що отримав дохід в розмірі 420,00 грн.

Отже, в період з 26.10.2017 р. по 11.01.2018 р. ОСОБА_3 одночасно надавав послуги за договорами цивільно-правового характеру і перебував на обліку як безробітний та отримував допомогу по безробіттю, що суперечить положенням Закону України «Про зайнятість населення».

Згідно п. 6 ч. З ст. 175 ЦПК України 19.10.2018 р. ОСОБА_3 направлено повідомлення про відшкодування коштів в сумі 3318,71 грн. за період з 26.10.2017 р. по 11.01.2018 р. на розрахунковий рахунок Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Проте станом на даний час кошти повернуті не були.

Тому допомога по безробіттю в розмірі 3318,71 грн. за період з 26.10.2017 р. по 11.01.2018 р. отримана ОСОБА_3 незаконно та підлягає поверненню.

Стислий виклад позиції позивача:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь Івано-Франківського обласного центру зайнятості кошти в сумі 3318 грн. 71 коп. Також просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь Івано-Франківського обласного центру зайнятості 1921 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав. Суду пояснив, що 19.10.2017 року він звернувся в Надвірнянський районний центр зайнятості з метою пошуку роботи, де йому було надано статус безробітного та призначено виплати допомоги по безробіттю. Зазначає, що він також є футбольним арбітром, в зв`язку з чим його було запрошено Футбольним клубом «Бескид» для проведення футбольних матчів за участю даного клубу. Через відсутність інших арбітрів він погодився обслуговувати футбольні матчі, однак зазначив, що перебуває на обліку центру зайнятості як безробітний. Вказує, що отримував грошові винагороди лише два рази та в незначному розмірі, в нього не було жодного умислу на невиконання своїх обов`язків та зловживання ними. Вважає безпідставним посилання позивача про надання ним послуг цивільно-правового характеру футбольному клубу від 04.10.2017 р., оскільки виплату допомоги по безробіттю йому призначено з 26.10.2017 р. Крім того, укладені ним цивільно-правові договори не мають ознак трудового. Просить в задоволенні позову відмовити.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2018 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.08.2019 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 19.10.2017 р. в Надвірнянський районний центр зайнятості, з метою пошуку роботи звернувся громадянин ОСОБА_3 .

19.10.2017 р. ОСОБА_3 надано статус безробітного відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення».

З 26.10.2017 р. ОСОБА_3 призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 7-8, 10).

Під час перебування на обліку в Надвірнянському районному центрі зайнятості ОСОБА_3 отримував допомогу по безробіттю з 26.10.2017 р. по 11.01.2018 р., сума виплаченої допомоги по безробіттю складає 3318,71 грн. (а.с. 18).

На підставі Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Надвірнянської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості № 17 від 12.01.2018 р. встановлено, що під час перебування на обліку в Надвірнянському районному центрі зайнятості як безробітного, ОСОБА_3 надавав послуги цивільно-правового характеру Футбольному клубу «Бескид», що підтверджується копією договорів № 62 від 04.10.2017 р., № 70 від 21.10.2017 р., № 73 від 04.11.2017 р., за що отримав дохід в розмірі 420,00 грн. (а.с. 9, 11-15).

19.10.2019 ОСОБА_3 направлено повідомлення про відшкодування коштів в сумі 3318,71 грн. за період з 26.10.2017 р. по 11.01.2018 р. на розрахунковий рахунок Івано-Франківського обласного центру зайнятості (а.с. 16-17, 19).

Відповідно до наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 18.10.2016 р. № 169 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Івано-Франківської області» Івано-Франківський обласний центр зайнятості зобов`язано реорганізувати Надвірнянський районний центр зайнятості () шляхом приєднання до Івано-Франківського обласного центру зайнятості та встановлено, що Івано-Франківський обласний центр зайнятості () є правонаступником майна, прав та обов`язків базових центрів зайнятості області (а.с. 20-22).

Згідно передавального акту від 27.03.2018 р., затвердженого в.о. Голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) майно та зобов`язання передані комісією з припинення Надвірнянського районного центру зайнятості Івано-Франківському обласному центру зайнятості, як правонаступнику усіх прав, обов`язків та майна Надвірнянського районного центру зайнятості (а.с. 23-25).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Пунктом 9 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Згідно із частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Зі змісту вказаної норми закону слідує, що законодавець покладає на застраховану особу обов`язок подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, і лише в разі умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними, з такої особи стягується сума виплаченого забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

У матеріалах даної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 повідомив позивача про укладення ним цивільно-правових договорів про надання послуг асистента футбольного арбітра, та отримання ним грошової винагороди, проте така бездіяльність відповідача сама по собі не може вважатись умисним зловживанням ним своїми обов`язками та свідчити про відсутність підстав для припинення реєстрації ОСОБА_3 як безробітного, а також стягнення з нього допомоги по безробіттю за весь час перебування на обліку у Надвірнянському районному центрі зайнятості.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_3 було призначено виплату допомоги по безробіттю лише з 26.10.2017 р. Тому врахування позивачем як підстави для повернення коштів надання ним послуг по обслуговуванню футбольного матчу 04.10.2017 р. є безпідставним.

Крім того, ОСОБА_3 приймав участь у футбольних матчах лише два рази - 21.10.2017 р. та 04.11.2017 р., та лише на час проведення футбольних матчів. За цими ознаками така діяльність не може вважатись повноцінною зайнятістю відповідача у розумінні пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення».

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та статтею 1212 ЦК України, для стягнення з відповідача виплаченої йому допомоги по безробіттю.

При цьому суд дійшов висновку про відсутність недобросовісності з боку відповідача, оскільки останній отримав грошову винагороду лише два рази та в незначному розмірі (загалом 280 грн.), а стягнення з нього грошових коштів в розмірі 3318,71 грн, що майже в одинадцять разів перевищує розмір отриманої винагороди, суперечить вимогам розумності та справедливості.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що хоча відповідач і не повідомив центр зайнятості про укладення ним з Футбольним клубом «Бескид» цивільно-правових договорів, згідно яких він приймав участь в обслуговуванні футбольних матчів в якості асистента арбітра два рази - 21.10.2017 р. та 04.11.2017 р., отримав фактичний дохід в загальному розмірі 280,00 грн, однак це не свідчить про наявності умислу в його діях чи умисного невиконання ним своїх обов`язків при отриманні допомоги по безробіттю, а як наслідок наявності підстав для стягнення з нього допомоги по безробіттю, яка була йому виплачена за період з 26.10.2017 року по 11.01.2018 року.

Вище вказане узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, прийнятої у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727св18) від 6 лютого 2019 року, та у постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, прийнятої у справі № 362/2992/17 (провадження № 61-32378св18) від 25 липня 2018 року.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Висновки суду:

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягненн з відповідача на користь позивача коштів в сумі 3318 грн. 71 коп. задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою позову судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 45 Закону України "Про зайнятість населення", ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, керуючись 4, 12, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Івано-Франківського обласного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Івано-Франківський обласний центр зайнятості, адреса місця знаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Деповська 89 «А».

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 06.12.2019 р.