П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019року м. Київ

Справа № 754/3001/18

Провадження: № 22-ц/824/1581/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Саламон О.Б., за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа: Садівницьке товариство «Глядин», про визнання недійсним протоколу позачергових зборів,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_2звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа: С.Т. «Глядин», про визнання недійсним протоколу позачергових зборів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

11 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про забезпечення позову, в якій просила заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо садівницького товариства «Глядин».

Ухвалою Десняського районного суду м. Києві від 24 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Заборонено державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо садівницького товариства "Глядин" ( ).

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, не взяв до уваги відсутність доказів на підтвердження обставин щодо невиконання чи утруднення невиконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, між сторонами відсутній судовий спір з приводу проведення загальних зборів СТ «Глядин» д 6 жовтня 2018 року, а заявлені у позові вимоги не пов'язані з рішеннями загальних зборів СТ «Глядин» від 6 жовтня 2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Любаренко О.С. в інтересах СТ «Глядин» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, зазначивши, що зміни, внесені до ЄДР на підставі незаконного протоколу загальних зборів від 6 жовтня 2018 року можуть спричинити негативні наслідки .

В судовому засіданні ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та Любаренко О.С. в інтересах СТ "Глядин" проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити судове рішення першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованність.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин колегія вважає за можливе розглядати справу у його відсутність відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що подана заява відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, заявлені у заяві вимоги є співмірними із заявленими позовними вимогами та вважав, що невжиття таких заходів може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Як убачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є визнання незаконним протоколу загальних зборів СТ «Глядин» щодо призначення Головою СТ «Глядин» ОСОБА_4 від 10 квітня 2015 року.

Наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо СТ «Глядин» на підставі протоколу загальних зборів від 6 жовтня 2018 року позивачем не обґрунтовано.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що, допускаючи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо СТ «Глядин», суд першої інстанції не дав оцінку доводам заяви про забезпечення позову та доказам на підтвердження наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вказуючи на обґрунтованість вжитих заходів щодо забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув увагу, що доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо СТ «Глядин» виходять за межі змісту позовних вимог, а вжиті заходи не пов'язані з суб'єктивними правами позивача на предмет спору.

Таким чином, застосований вид забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо СТ «Глядин» безпосередньо не пов'язаний з предметом спору, а тому є не співмірним із заявленими вимогами ОСОБА_2 В цій частині доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 є обґрунтованими.

За правилами ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367,368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року скасувати, та постановити нову ухвалу про відмову взадоволенні заяви ОСОБА_2про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 23 січня 2018 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль