Справа № 204/7118/19
Провадження № 2/204/1828/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача Кравченко Л.С.

за участю представника третьої особи Сімволокова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка «Спартак», про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданого уточнення, просила стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з червня 2019 року по жовтень 2019 року у розмірі 17152 грн. 38 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що з вересня 2013 року вона працює у Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова». З червня 2019 року відповідачем було припинено виплату їй нарахованої заробітної плати, яку вона не отримує й досі, у зв`язку з чим за період з червня 2019 року по жовтень 2019 року виникла заборгованість у розмірі 17152 грн. 38 коп. Такі дії відповідача є незаконними. Тому вона просила стягнути з відповідача нараховану їй, але не виплачену заробітну плату у судовому порядку.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої уточнені позовні вимоги і просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивачки і просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. При цьому, вказала, що Державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» докладає всіх зусиль для того, щоб виплатити робітникам заробітну плату. Після надходження грошових коштів підприємство виплатить ОСОБА_1 вказану суму нарахованої їй , але невиплаченої заробітної плати, як і всім робітникам підприємства в листопаді частково та в грудні. Причиною несвоєчасної виплати є факт наявності обставин, що істотно ускладнюють своєчасну виплату грошових коштів, а саме той факт, що підприємство перебувало та перебуває і зараз в тяжкому економічному стані, що спричинено фінансовою кризою в країні, розірвання контрактів з Російською Федерацією, які складали питому вагу в загальній кількості, великі фінансові збитки. І як наслідок - великі фінансові збитки, відсутність обігових коштів, одноденний режим роботи на підприємстві впродовж 2015-2017 років, простої, триденний режим роботи на підприємстві впродовж 2018-2019 років, затримка виплати заробітної плати з травня 2019 року. Сума заборгованості по заробітній платі на цей час на підприємстві складає понад 130,5 млн. грн., 201,7 млн. грн. з податками. У зв`язку з цим, підприємство не мало можливості сплатити своєчасно ОСОБА_1 суми заробітної плати.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки і просив задовольнити їх в повному обсязі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (Офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 233 дано в Рішенні Конституційного Суду № 4-рп/2012 від 22.02.2012).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працює на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Нормами же ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення має ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України.

Разом з тим, починаючи з червня 2019 року відповідач не виплачує позивачці нараховану їй заробітну плату, яка за період з червня 2019 року по жовтень 2019 року складає 27151 грн. 53 коп., що підтверджується довідкою відповідача про заборгованість з виплати заробітної плати перед працівником від 18.11.2019 року за вих. № 106/27.

Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає доведеним розмір заборгованості по нарахованій позивачці, але невиплаченій заробітній платі саме в розмірі 27151 грн. 53 коп., який підтверджений суду належними доказами в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України.

При цьому, частиною 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відтак, твердження представника відповідача, щодо підстав виникнення заборгованості з оплати праці позивачки на підприємстві, є неспроможними і не заслуговують на увагу.

У пункті 6 (абз.5) постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Вказані вище висновки Верховного Суду України повністю узгоджуються з п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України, згідно якого особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає необхідним стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з червня 2019 року по жовтень 2019 року у розмірі 27151 грн. 53 коп., який (розмір заробітної плати) вказаний без утримання податку з доходів й інших обов`язкових платежів.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

За таких обставин, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 768 грн. 40 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 115, 233 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка «Спартак», про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з червня 2019 року по жовтень 2019 року у розмірі 27151 грн. 53 коп., який (розмір заробітної плати) вказаний без утримання податку з доходів й інших обов`язкових платежів.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14308368, місцезнаходження: 49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1.

Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка «Спартак», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42145014, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова