Справа № 308/813/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

20 березня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Тисаашванська сільська рада Ужгородського району про визнання особи такою, що втратила про користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Тисаашванська сільська рада Ужгородського району про визнання особи такою, що втратила про користування житловим приміщенням. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок за адресою: с. Тисаашвань, вул. Петефі, 32, Ужгородського району. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є зареєстрованою в житловому будинку за адресою: с. Тисаашвань, вул. Петефі, 32, Ужгородського району, однак, не проживають за вказаною адресою більше 10 років. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження даним житловим будинком, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу та унеможливлює оформлення субсидії, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: с. Тисаашвань, вул. Петефі, 32, Ужгородського району.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд констатує, що відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Також, судом було встановлено третій особі строк для подання пояснень на позовну заяву.

Враховуючи те, що відзиву відповідачами та пояснень третьої особи на позовну заяву до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності (житловий будинок за адресою: с. Тисаашвань, вул. Петефі, 32, Ужгородського району, що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №65983440 від 16.08.2016 року.

Земельна ділянка, на якій знаходиться зазначений вище житловий будинок також належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2, що підтверджується наявними в матеріалах справи Витягом з рішення 22 сесії 5 скликання, серія та номер: б/н, виданий 29.09.2009 року Тисаашванською сільською радою Ужгородського району та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №78383200.

Із наявної в матеріалах справи відповіді на судовий запит за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області №3.18/986 від 04.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, судом встановлено, що відповідачі не проживають за вказаною вище адресою більше десяти років.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту про не проживання за місцем реєстрації від 18.01.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 більше 10 років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за вказаною вище адресою порушує права ОСОБА_2 як законного власника свого майна щодо користування та розпорядження вказаним житловим будинком, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 279, ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Тисаашванська сільська рада Ужгородського району про визнання особи такою, що втратила про користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщеннями, а саме житловим будинком за адресою: с. Тисаашвань, вул. Петефі, 32, Ужгородського району.

Повний текст рішення складено 20.03.2019 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Згідно вимог ч.1 ст.354 ЦПК України у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_6