Справа №701/868/19
Номер провадження2/701/349/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - А. І. Костенко

за участю секретаря - Е. М. Киряхно

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка матеріали за позовом першого заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави до Маньківської селищної ради та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Маньківської селищної ради від 17.08.2018 № 29-21/ VIІ про продаж земельної ділянки та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.02.2019,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування рішення Маньківської селищної ради від 17.08.2018 № 29-21/ VIІ про продаж земельної ділянки та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.02.2019.

На підставу своїх вимог спирається на те, що в ході здійснення повноважень, прокурором встановлено, що між Маньківською селищною радою (орендодавець) з одного боку та ОСОБА_1 , (орендар) з іншого 04.10.2017 укладено договір оренди землі. Згідно предмету вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності, із категорії земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0072 га з кадастровим номером :01:002:0640, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована по АДРЕСА_1 . У п. 3 вказаного договору зазначено, що на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні. П. 4 договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду без об`єктів нерухомості. Договір укладено на 3 роки. Аналогічні відомості щодо відсутності об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці вказані також у акті прийому передачі від 04.10.2017. ОСОБА_1 08.02.2018 року подано заяву до Маньківської селищної ради про надання дозволу на виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0072 га з кадастровим номером :01:002:0640 та її включення в перелік земельних ділянок, що підлягають купівлі продажу в 2018 році. Рішенням Маньківської селищної ради від 30.03.2018 № 25-42/VІІ затверджено земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,0072 га як таку, що підлягає купівлі - продажу у 2018 році та надано дозвіл ОСОБА_1 , на виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0072 га з кадастровим номером :01:002:0640, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 09.07.2018 подано заяву голові Маньківської селищної ради про продаж у власність вказаної земельної ділянки. Рішенням Маньківської селищної ради від 17.08.2018 № 29-21/VII затверджено експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 72 кв. м. несільськогосподарського призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі в розмірі 9885 грн. розташовану по АДРЕСА_1 . Крім того, згідно вказаного рішення, визначено продати ОСОБА_1 , земельну ділянку несільськогосподарського призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі площею 72 кв. м. вартістю 9885 грн. В подальшому, 14.02.2019 між Маньківською селищною радою та ОСОБА_1 укладено договір купівлі - продажу вищевказаної земельної ділянки, про що внесено запис у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Разом з тим, у вказаному договорі купівлі - продажу будь - які відомості щодо розташування на вказаній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна відсутні. Згідно інформації наданої Маньківською селищною радою від 25.04.2019 за № 801/102-14 аукціон з продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0640 площею 0,0072 га не проводився, виходячи з положень ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, оскільки на вказаній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна торговий павільйон, що перебуває у власності фізичної особи ОСОБА_1 . Разом з тим, згідно даних державного реєстру прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , не зареєстровано будь-яких об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002: НОМЕР_1 , у тому числі торгового павільйону. Крім того, згідно договору купівлі - продажу павільйону від 01.04.2005 ОСОБА_3 набув право власності на залишок павільйону 40%, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, АДРЕСА_2 смт АДРЕСА_1 . Проте, згідно даних державного реєстру прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 А зареєстровано право власності за Черкаською обласною радою на об`єкт - Маньківське поліграфічне підприємство. Крім того, згідно інформації, наданої Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, відповідно до даних єдиного реєстру отриманих документів, що дають право на виконання підготовчих будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомості про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відомості про реєстрацію Управлінням повідомлень та декларацій про початок виконання будівельних робіт, декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, видачу дозволів на виконання будівельних робіт або сертифікатів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на об`єкт будівництва розташований за адресою АДРЕСА_2 та/або 6 Б відсутні. Також згідно пояснення наданого ОСОБА_1 05.06.2019 технічний паспорт на торговий павільйон, розташований за адресою АДРЕСА_1 у нього відсутній взагалі. Згідно даних Державного реєстру прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстровано будь-яких об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці площею 0,0072 га за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, рішенням № 180 від 17.07.2008 виконавчого комітету Маньківської селищної ради павільйону, що розташований по АДРЕСА_2 . Однак, у рішенні Маньківської селищної ради про продаж земельної ділянки від 17.08.2018 № 29-21/VІІ ОСОБА_1 вирішено продати земельну ділянку площею 0,0072 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі розташовану за адресою АДРЕСА_1 . Згідно протоколу огляду місця події від 06.06.2019 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0640, площею 0,0072 га розміщений металевий каркас від колишнього павільйону приймання склотари. На момент огляду будівельні роботи не проводилися, будь - які інші об`єкти нерухомого майна відсутні. Згідно додаткового проколу огляду місця події від 24.06.2019 проведеного за участю експерта з обстеження будівель та споруд ОСОБА_4 на земельній ділянці, що знаходиться в дворі п`ятиповерхового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 розташований металевий каркас розміром 5x6 м та висотою 4 м. даний каркас встановлений на асфальто - бетонне вимощення без фундаменту. На час огляду ніяким чином не експлуатується, металева конструкція вкрита іржою, з правої сторони металеві елементи деформовані. Згідно пояснення експерта з обстеження будівель та споруд ОСОБА_4 його було залучено в якості спеціаліста для участі у проведенні огляду місця події на земельній ділянці, що знаходиться в дворі п`ятиповерхового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Як показав останній металевий каркас, що розташований на вказаній земельній ділянці відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є тимчасовою спорудою та згідно держаного класифікатора будівель і споруд ДК 018-20000 до «будівель» не належить та не є нерухомістю. Як слідує із вищевикладеного, жодних об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд) на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002: НОМЕР_1 , площею 0,0072 га, що розташована по АДРЕСА_3 не АДРЕСА_4 . Виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_1 , не мав права на набуття права власності на вказану земельну ділянку на поза конкурентних засадах, що і змусило прокурора звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволені.

Відповідач ОСОБА_1 , та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Маньківської селищної ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволені.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні їм правовідносини: в ході здійснення повноважень, представником позивача встановлено, що між Маньківською селищною радою (орендодавець) з одного боку та ОСОБА_1 , (орендар) з іншого 04.10.2017 р. укладено договір оренди землі (а.с. 19-21). Згідно предмету вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності, із категорії земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0072 га з кадастровим номером :01:002:0640, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована по АДРЕСА_1 . У п. 3 вказаного договору зазначено, що на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні. П. 4 договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду без об`єктів нерухомості. Договір укладено на 3 роки. Аналогічні відомості щодо відсутності об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці вказані також у акті прийому передачі від 04.10.2017 р. року (а.с. 22). ОСОБА_1 08.02.2018 року подано заяву до Маньківської селищної ради про надання дозволу на виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0072 га з кадастровим номером :01:002:0640 та її включення в перелік земельних ділянок, що підлягають купівлі - продажу в 2018 році (а.с. 23). Рішенням Маньківської селищної ради від 30.03.2018 р. № 25-42/VІІ затверджено земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,0072 га як таку, що підлягає купівлі - продажу у 2018 році та надано дозвіл ОСОБА_1 , на виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0072 га з кадастровим номером :01:002:0640, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 24-25). ОСОБА_1 09.07.2018 подано заяву голові Маньківської селищної ради про продаж у власність вказаної земельної ділянки. Рішенням Маньківської селищної ради від 17.08.2018 № 29-21/VII затверджено експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 72 кв. м. несільськогосподарського призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі в розмірі 9885 грн. розташовану по АДРЕСА_1 . Крім того, згідно вказаного рішення, визначено продати ОСОБА_1 , земельну ділянку несільськогосподарського призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі площею 72 кв. м. вартістю 9885 грн. В подальшому, 14.02.2019 р. між Маньківською селищною радою та ОСОБА_1 укладено договір купівлі - продажу вищевказаної земельної ділянки, про що внесено запис у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Згідно інформації наданої Маньківською селищною радою від 25.04.2019 р. за № 801/102-14 аукціон з продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0640 площею 0,0072 га не проводився, виходячи з положень ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, оскільки на вказаній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна торговий павільйон, що перебуває у власності фізичної особи ОСОБА_1 (а.с. 32).

Згідно договору купівлі - продажу павільйону від 01.04.2005 р. ОСОБА_3 набув право власності на залишок павільйону 40%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

01.04.2005 року вказаний договір купівлі-продажу павільйону від 16.03.2005 був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за номером 524088, що підтверджується витягом від 01.04.2005 р. № 840497 (а.с. 95). Відповідно до положень ч. 1 ст. 210 ЦК України (в редакції, і діяла на час виникнення зазначених правовідносин) правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Частиною 1 ст. 657 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення зазначені правовідносин) було передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого май укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державі реєстрації. Відповідно до п. 1 Тимчасового порядку державної реєстрації правочин затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 671, який діяв на час укладення вказаного вище договору купівлі-продаі павільйону від 16.03.2005 р., державна реєстрація правочинів проводиться відповідно вимог Цивільного кодексу України шляхом внесення відповідної інформації Державного реєстру правочинів. Згідно п. 2 Порядку № 671 реєстратори - державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором реєстру, проводять державну реєстрацію правочинів, змін, внесених до них, відомостей про припинення дії, приймають запити, видають завірені витяги з реєстру та виконують інші функції передбачені цим порядком. Витяг - документ, який свідчить про внесення запису до Реєстру або про відсутність такого запису. Пунктом 5 Порядку № 671 передбачено, що державній реєстрації підлягають, крім іншого, такі правочини: договір купівлі-продажу, міни земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна. Аналогічні положення містить й Інструкція про ведення Державного реєстру правочинів, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2004 р. № 86/5 редакції, що діяла на час укладення договору). З наведеного вбачається, що у відповідності до вимог діючого на той законодавства, ОСОБА_1 , набув права власності на об`єкт нерухомості павільйон (залишок 40 % який був предметом договору купівлі-продажу павільйону від 16.03.2005 саме 01.04.2005 р. у день державної реєстрації такого договору. Зазначені обставини підтверджують і те, що належний ОСОБА_1 , павільйон є нерухомим майном, оскільки, як вбачається з наведених вище положень законодавства державній реєстрації підлягають лише правочини щодо нерухомого майна, а відтак факт державної реєстрації договору від 16.03.2005 свідчить про те, що належний павільйон є нерухомим майном. Рішенням Маньківської селищної ради від 17.08.2018 № 29-21/VII було затверджено експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 72 кв.м. несільськогосподарського призначення для будівництва і обслуговуві будівель торгівлі в розмірі 9885,00 грн. розташовану по АДРЕСА_1 . Вказаним рішенням було вирішено продати ОСОБА_1 , зазначену вище земельну ділянку площею 72 кв.м. несільськогосподарського призначення для будівництва і обслуговування будівель. 14.02.2019 року між ОСОБА_1 , та Маньківською селищною радою був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_1 , було придбано земельну діли площею 0,0072 га, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :01:002:0640, цільове призначення - для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. Набуття відповідачем права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:002:0640 дійсно відбулось без проведення аукціону, оскільки заявник являється власником об`єкту нерухомого майна, яке розташоване на придбаній ОСОБА_1 , земельній ділянці. Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Розташування на придбаній земельній ділянці належного ОСОБА_1 , об`єкту нерухомого майна - павільйону (залишок 40%) виключає можливість продажу такої земельної ділянки на конкурентних засадах, шляхом проведення земельних торгів, а тому доводи позивача з цього приводу є безпідставними. Необгрунтовані і посилання представника позивача на договір оренди землі від 04.10.2017 р., укладений між ОСОБА_1 , та Маньківською селищною радою, предметом якого була наразі належна ОСОБА_1 , земельна ділянка, оскільки в силу положень п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» такий договір на даний час припинений та не являється предметом спору у даній справі, а відтак відомості, що містились у вказаному договорі не мають жодного доказового значення, тим більше враховуючи наявність у матеріалах справи документальних доказів, які підтверджують наявність на земельній ділянці об`єкту нерухомого майна. Безпідставні і посилання представника позивача на відсутність у спірному договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 14.02.2019 інформації щодо розташування на такій земельній ділянці об`єктів нерухомого майна, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 132 Земельного кодексу України угоди про перехід права власності на земельні ділянки повинні містити: а) назву сторін (прізвище, ім`я та по батькові громадянина, назва юридичної особи); б) вид угоди; в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку; ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки; д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо); е) договірну ціну; є) права та обов`язки сторін; ж) кадастровий номер земельної ділянки; з) момент переходу права власності на земельну ділянку. Таким чином, положеннями діючого законодавства не передбачено внесення до договору купівлі-продажу земельної ділянки інформації щодо наявності або відсутності на ній об`єктів нерухомого майна. Представник позивача посилається і на те, що згідно даних державного реєстру прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , не зареєстровано будь-яких об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002: НОМЕР_1 , яка розташована за адресою АДРЕСА_3 . Право власності на об`єкт нерухомості павільйон, ОСОБА_1 , було набуте у порядку, встановленому діючим законодавством на час виникнення такого права. Державний реєстр прав на нерухоме майно фактично був створений та почав діяти з 01.01.2012 р., що встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав ш нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виниклі до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, тау випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Набуття ОСОБА_1 , права власності у порядку, встановленому чинним законодавством на час виникнення такого права, визнається дійсним та не може оспорюватись з підстав відсутності його реєстрації з 2013 року. Представник позивача посилається на інформацію Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, згідно якої в Управлінні відсутня інформація щодо реєстрації повідомлень та декларацій про початок виконання будівельних робіт, про готовність об`єкта до експлуатації та інших, адже в даному випадку наявність або відсутність проведення будівництва взагалі жодним чином не свідчить про незаконність оскаржуваного рішення Маньківської селищної ради та договору купівлі-продажу земельної ділянки, тим більше з врахуванням наявності на спірній земельній ділянці належного ОСОБА_1 , об`єкта нерухомого майна. Представник позивача посилається і на те, що у ОСОБА_1 , взагалі відсутній технічний паспорт на належний відповідачу торговий павільйон, що розташований по АДРЕСА_3 . Підстави та порядок проведення технічної інвентаризації нерухомого майна і як наслідок, виготовлення технічного паспорту об`єкта врегульовано Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 р. № 127. Пунктом 1 Інструкції № 127 передбачено, що ця Інструкція визначає механізм проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна всіх форм власності, що здійснюють суб`єкти господарювання, і діє на всій території України. Згідно п. 2 Інструкції № 127 технічна інвентаризація - комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідний документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) та обов`язковім внесенням відомостей про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього реєстру). Технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єм нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурованим пронумерований та скріплений підписом керівника суб`єкта господарювання, проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна; Відповідно до вимог п. 6 Інструкції № 127 технічну інвентаризацію проводять у таких випадках: перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, у тому числі після проведення реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, реставрації, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт; перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт; перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об`єднання або виділення частки шляхом реконструкції завершений будівництвом об`єкт приймався в експлуатацію; перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, зазначених у пункті 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В інших випадках технічна інвентаризація проводиться за бажанням замовника. З наведеного вбачається, що технічна інвентаризація та виготовлення технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна не має жодного відношення до виникнення, припинення або зміни права власності на нерухоме майно, а є лише комплексом технічних дій, які фіксують фізичні характеристики такого об`єкта. З часу придбання ОСОБА_1 , у власність павільйону і по сьогоднішній день були відсутні наведені вище обставини, за наявності яких у ОСОБА_1 , виникав би обов`язок проведення технічної Інвентаризації та виготовлення технічного паспорту об`єкта. Отже, відсутність або наявність паспорту об`єкта нерухомого майна не має жодного відношення до реалізації належного ОСОБА_1 , права власності на торговий павільйон, в тому числі і придбання земельної ділянки, а відтак і посилання на такі обставини не мають жодного значення для вирішення справи по суті заявлених позовних вимог. У своїй позовній заяві представник позивача вказує і на невідповідність господарських (адресних) номерів належного ОСОБА_1 , павільйону, адже в 2005 році вказаний павільйон знаходився за адресою АДРЕСА_3 , що вбачається з договору купівлі-продажу такого павільйону від 16.03.2005 р., а вся інша документація, в тому числі і оспорюване рішення селищної ради та спірний договір купівлі продажу земельної ділянки містить господарський (адресний) номер земельної ділянки АДРЕСА_3 . Зміна господарських (адресних) номерів жодним чином не впливає на правомірність оскаржуваних рішення селищної ради та договору купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки не відноситься до незмінних ідентифікуючих ознак як об`єкта нерухомого майна - павільйону, так і земельної ділянки, а відтак і не має жодного значення для встановлення об`єктивних обставин справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Поряд з цим, відповідно до довідки виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 04.08.2008 р. № 2088 (а.с. 96), рішенням виконкому від 17.07.2008 р. № 180, належному ОСОБА_1 , павільйону присвоєний господарський номер 6 б, що однозначно спростовує доводи представника позивачав цій частині. Обґрунтовуючи свої доводи, представник позивача посилається на протокол огляду місця події від 06.06.2019 року та додатковий протокол огляду місця події від 24.06.2019 р.. Вказані протоколи огляду не можуть бути доказами у цивільній справі оскільки матеріали справи не містять будь-яких документальних доказів, які б свідчили про законність проведення такої слідчої дії. Згідно ст. 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією; спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів; конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені КПК України, а також відповідальність, встановлена законом. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстрі досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собой відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно» після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинена кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається. Таким чином, обов`язковою умовою правомірності огляду місця події є внесене відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і лише у виняткових випадках огляд місця події може проводитись без внесення відомостей до ЄРДР з подальшим обов`язковим внесенням таких відомостей. Проте, матеріали справи не містять жодних доказів внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, в межах досудового розслідування якого проводиться такий огляд, що виключає можливість оцінки судом вказаних протоколі огляду у якості доказів в силу вимог ч. 1 ст. 78 ЦПК України, оскільки суд немає можливості встановити їх допустимість. Як вбачається з протоколу огляду місця події від 06.06.2019 вказана слідча дія проводилась на підставі листа Маньківського відділу Уманської місцевої прокуратури, який не може вважатись інформацією про вчинення кримінального правопорушення, яка зафіксована у належній процесуальній формі. Також, в матеріалах справи наявні пояснення залученого до проведення додатково огляду експерта з обстеження будівель та споруд ОСОБА_4 , який вказав, що належий відповідачу павільйон є тимчасовою спорудою та згідно Державного класифікатора будівель і споруд ДК 018-20000 до «будівель» не належить та не є нерухомістю. Особиста думка залученого до проведення додаткового огляду місця події спеціаліста, у даному випадку суперечить положенням чинного законодавства. Відповідно до положень ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювали містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності» одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахування основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Однак, належний ОСОБА_1 , павільйон облаштований бетонним фундаментом, частина якого знаходиться під поверхнею ґрунту, що однозначно унеможливлює віднесені павільйону до тимчасових споруд. Також, згідно Державного класифікатора будівель і споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, за кодом 1230 до класу «Будівлі торговельні» крім іншого відноситься і спеціалізовані магазини та павільйони. Таким чином, належний ОСОБА_1 , павільйон, всупереч доводам представника позивача відноситься до класу «Будівлі торговельні», а тому є «будівлею», що власне і підтверджується фактом державної реєстрації договору купівлі-продажу павільйону від 16.03.2005. Згідно вимог ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Таким чином, належний ОСОБА_1 , павільйон є об`єктом нерухомості, оскільки він облаштований бетонним фундаментом, частина якого знаходиться під поверхнею грунту, а відтак, перенесення такого павільйону без його знецінення та пошкодження с неможливим, що в силу вказаної норми чинного законодавства унеможливлює віднесення павільйону до тимчасових споруд. Більш того, відповідно до положень ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально- культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Отже, наявність під належним ОСОБА_1 , павільйоном бетонного фундаменту свідчить про те, що вказана будівля не може бути віднесена до тимчасових споруд, які встановлюються без улаштування фундаменту, про що прямо вказано у ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Представник позивача посилається на накази Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій. Міністерства внутрішніх справ та Державного комітету статистики України, які містять визначення поняття павільйон, у якості одною з різновидів об`єктів роздрібної торгівлі. Вказані у наведених представником позивача наказах визначення поняття павільйону не мають жодного доказового значення у справі, оскільки не встановлюють тих чи інших вимог (ознак) до торгівельних павільйонів, які б відносили такі павільйони до об`єктів рухомого або нерухомого майна. Тобто, наведені у вказаних вище підзаконних нормативно-правових актах визначення поняття павільйону можуть застосовуватись як до об`єктів нерухомого майна, так і до об`єктів рухомого майна, в той час як положення ч. 1. п. 1 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України пов`язують продаж земельних ділянок без проведення земельних торгів у разі розташування на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Проте, представником позивача не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б прямо або опосередковано вказували на те, що належний ОСОБА_1 , павільйон не являється об`єктом нерухомого майна, що об`єктивно свідчить про безпідставність таких тверджень. За таких обставин, доводи представника позивача щодо незаконності продажу ОСОБА_1 , земельної ділянки без проведення земельних торгів безпідставне, оскільки останній є власником об`єкта нерухомого майна, розташованого на придбаній земельній ділянці, тому в силу положень ч. 1. п. 1 ч, 2 ст. 134 Земельного кодексу України продаж земельної ділянки має здійснюватися без застосування процедури аукціону. Необгрунтовані і посилання представника позивача на договір оренди землі від 04.10.2017, укладений між ОСОБА_1 та Маньківською селищною радою, предметом якого була належна ОСОБА_1 земельна ділянка, оскільки такий договір на даний час припинений та не являється предметом спору у даній справі, а відтак відомості, що містились у вказаному договорі не мають жодною доказового значення, тим більше враховуючи наявність у матеріалах справи документальних доказів, які підтверджують наявність на земельній ділянці об`єкту нерухомого майна. Наявність помилкового твердження про відсутність і належній ОСОБА_1 земельній ділянці об`єктів нерухомого майна у договорі оренди землі від 04.10.2017 не свідчить про відсутність такого майна та повністю спростовується фізичною наявністю павільйону, який є нерухомим майном. Таким чином, посилання представника позивача на договір оренди землі від 04.10.2017, як на доказ, який начебто підтверджує те, що то павільйон не є нерухомим майном, повністю спростовується матеріалами справи та свідчить про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували такі доводи представника позивача. Відповідно до вимог ч. ч. 1. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів: 3) показаннями свідків. Частинами 1. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно положень ч.ч, 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. З наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що обов`язок доказування покладається на ту сторону спору, яка посилається на ті чи інші обставини, обгрунтовуючи свої доводи, а відтак в даному випадку саме представник позивача має довести суду свої доводи, шляхом надання належних та допустимих доказів. З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували його позицію у справі. З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача викладені у позовній заяві є необгрунтованими, не підтверджуються належними та допустимими доказами, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 210, 657, 181 ЦК України, ст. 132, 134 ЗК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанова Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову першого заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави до Маньківської селищної ради та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Маньківської селищної ради від 17.08.2018 № 29-21/ VIІ про продаж земельної ділянки та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.02.2019 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. І. Костенко