Справа № 161/2706/18
Провадження № 6/161/596/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2019 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Філюк Т.М.,
при секретарі Бортнюк А.В.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Луцьк подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання ним своїх зобов`язань,-
Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 02 грудня 2019 року подання прийнято до провадження та призначено до розгляду.
Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. в судове засідання не з`явився, заявою від 03 грудня 2019 року просить справу розглядати без його участі, подання підтримує, просить його задовольнити.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 441 ЦПК України повідомлення про розгляд подання інших учасників процесу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.
Суд встановив, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду №161/2706/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 19 500 доларів США, 5143,13 грн судових витрат та 3000 грн за надання правничої допомоги.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. від 19 вересня 2019 року за вищевказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно (ВП №60096278).
19 вересня 2019 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів та майна боржника, яким було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а також на майно (цінності) боржника, що знаходяться на зберіганні в банку на підставі договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, та належить боржнику, а також на все рухоме та нерухоме майно боржника.
Відповідно до відповідей банківських установ на рахунках боржниці кошти відсутні. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником нерухоме майно не зареєстроване. З відповідей ДФС України та ПФУ боржник не має відкритих рахунків в банківських установах та не отримує ніяких доходів.
Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.
Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон лише у випадках визначених законом.
Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, вказаного виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Для застосування вказаного заходу виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.
На момент звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися із матеріалів виконавчого провадження.
Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли у нього є всі реальні можливості виконати цей обов`язок і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XIIта у п.18 ч. 3 ст.11 Закону № 606-XIV означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Обов`язки і права виконавця у виконавчому провадженні встановлені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань.
Згідно з п. 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.
З аналізу приписів ст.12 ЦПК України у системному зв`язку з п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України, вбачається, що на виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.
Однак, приватним виконавцем не було надано суду достатніх доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судом. Саме по собі невиконання рішення суду не може слугувати підставою обмеження особи у праві виїзду закордон. Так, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів до приватного виконавця та здійснення інших передбачених законом виконавчих дій.
Зі змісту ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України, в їх системному зв`язку, вбачається, що право ОСОБА_1 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв`язку з навмисними діями останньої, що спрямовані на ухилення від виконання обов`язків по виконанню рішення суду.
Зважаючи на те, що приватним виконавцем у відповідності до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та її намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 175, 260, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України, ст.18 Закону України Про виконавче провадження, суд
В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання ним своїх зобов`язань відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, зазначениий строк обчислюється з дня складення повного тексту.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 04 грудня 2019 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.