єдиний унікальний номер справи 546/438/19
номер провадження 2/546/489/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №546/438/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019 позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, у якому просив стягнути з відповідачки борг за договором позики у сумі 75 000 грн, проценти за договором позики у сумі 34 059 грн, 3% річних у сумі 286,84 грн, а всього 109 345,96 грн. В обґрунтування позову послався на те, що 22.05.2014 між ним та відповідачкою був укладений договір позики, за яким він передав 75 000 грн без зазначення дати повернення боргу, що підтверджується розпискою, яка була складена у присутності трьох свідків. Відповідачка зобов`язання за договором не виконала, тому 06.02.2019 ним на її адресу направлено вимогу про повернення боргу, яку відповідачка отримала 12.02.2019. Після спливу 30 днів з дня отримання вимоги відповідачка борг не повернула. Вважає, що на підставі ст. 1048 ЦК України має право на нарахування процентів у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, так як в розписці не вказано, що позика є безпроцентною. 14.03.2019, зі спливом 30 днів з дня отримання вимоги, завершився термін правомірного користування коштами. За період з 15.04.2016 по 14.03.2019, тобто в межах строку позовної давності, розмір нарахованих щомісячно процентів склав 34 059,12 грн. Окрім того, на підставі ст.625 ЦК України відповідачка має сплатити 3% річних за період з 15.03.2019 по 15.04.2019, що від суми боргу (109 059,12 грн) становить 286,84 грн.

08.05.2019 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву.

04.06.2019 відповідачкою отримано ухвалу про відкриття провадження з додатками (а.с.29).

19.07.2019 до суду надійшов відзив, у якому відповідачка просила поновити строк для подання відзиву, не вказавши взагалі причини його пропуску. У судовому засіданні відповідачка пояснила, що отримані від суду документи віднесла ТОВ СП «Нібулон», якому в оренду передала належну їй земельну ділянку, де було складено відзив. Зазначила, що весь час хворіє, можливо була в лікарні, тому строк подання відзиву пропущено.

31.07.2019 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач, посилаючись на порушення строку подання відзиву, просив залишити його без розгляду, позов задовольнити.

Суд не вбачає поважних причин пропущення встановленого судом строку на подання відзиву, так як відповідачкою не підтверджено, що такий пропуск строку пов`язаний з її хворобою, а тому, керуючись ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає необхідним вирішувати справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, у вступному слові надав пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Відповідачка позов не визнала та пояснила, що у 2014 році перебувала у скрутному матеріальному становищі. Домовилась з ОСОБА_3 про продаж належної їй земельної ділянки за 25 000 грн. Отримала від нього цю суму та посвідчила у нотаріуса довіреність на право отримання ОСОБА_3 орендної плати за землю у ТОВ СП «Нібулон». Через 5 років від працівників ТОВ СП «Нібулон» дізналась, що земельна ділянка все ще належить їй, тому скасувала довіреність. 75 000 грн від ОСОБА_3 не отримувала. Розписку писала вже пізніше під його диктовку. Не вказувала 75 000 грн. ОСОБА_3 вимагав, щоб вона написала 100 000 грн, бо він повинен мати якісь гарантії, однак вона не погодилась. Гроші в позику не брала.

Суд, вислухавши сторони, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст.1049 ЦК України).

Згідно копії розписки, складеної 22.05.2014, відповідачка отримала гроші в сумі 75 000 грн від ОСОБА_3 в позику в присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Строк повернення коштів у розписці не вказаний (а.с.7).

06.02.2019 позивачем на адресу відповідачки направлено вимогу про сплату боргу, яка нею отримана 12.02.2019 (а.с.8, 9).

Оригінал розписки знаходиться у позивача.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що сторони у справі є її односельцями. Відповідачка попросила, щоб вона була свідком, тому вона розписалася у паперах, які не читала. З паперами до неї приїхав ОСОБА_3 , а запросила бути свідком ОСОБА_2 . Розписалася за те, що ОСОБА_2 отримала гроші від ОСОБА_3 за свій пай. Мабуть передала в оренду на 49 років, точно не знає. Сума їй невідома, передачу грошей не бачила.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що знає сторони як односельців. Він розписався як свідок у розписці про те, що ОСОБА_2 взяла гроші в борг у ОСОБА_3 . Сума та умови йому невідомі. Передачу грошей не бачив, обставини того дня не пам`ятає. Про те, що це була позика знає від позивача.

Приймаючи докази у виді показів свідків, допитаних за клопотанням позивача, суд зазначає, що за ч. 2 ст. 1051 ЦК України рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. У цій справі суд приймає свідчення, оскільки вони стосуються природи спірних правовідносин, а не факту отримання коштів чи їх суми.

Показами свідка ОСОБА_5 підтверджуються пояснення відповідачки щодо іншої, ніж позика, природи правовідносин між сторонами, та спростовується зазначене в розписці отримання грошей у позику.

Показами свідка ОСОБА_6 не спростовано обставини, вказані ОСОБА_5 , з огляду на те, що інформація йому відома зі слів позивача.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведено отримання відповідачкою коштів саме у борг, тобто укладення між сторонами договору позики, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 09.12.2019.

Суддя: І.В. Лизенко