Провадження №6/512/2/19
УХВАЛА

21 серпня 2019 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бростовської Н.О.,

секретаря - Пустовіт С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, подання Головного державного виконавця Савранського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кравець О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Савранського РВ ДВС Кравець О.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, погодженому з начальником цього відділу Цибою Н.В. 28.09.2018р., мотивуючи вимоги тим, що 23.11.2017р. до Савранського РВ ДВС надійшов виконавчий лист №522/17845/15-ц, виданий 06.03.2017р. Приморським районним судом м.Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь адвоката Шляпіної Л.М. суми гонорару в розмірі 68650грн., на підставі якого 24.11.2017р. було відкрито виконавче провадження, про що винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №55242458 від 24.11.2017р., в якій постановлено боржнику самостійно виконати рішення. Проте, вимоги виконавчого документа боржником ОСОБА_1 до теперішнього часу не виконані, у зв`язку з чим державний виконавець, посилаючись на приписи п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся до суду з вказаним поданням, яке просив розглянути без його участі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заперечення, в якому у поданні державного виконавця просила відмовити, посилаючись на те, що ухвалою Верховного Суду від 11.05.2018р. зупинено виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24.05.2016р. та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2017р. в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Шляпіної Л.М. гонорару та судового збору до закінчення касаційного розгляду справи; подання просила розглянути за її відсутності (а.с.11-12, 13, 14-15, 16).

Суд, розглянувши подання, дослідивши надані державним виконавцем докази та заперечення боржника, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Необхідно зазначити, що право державного виконавця на звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатися як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як встановлення тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України.

Також, у поданні державного виконавця відсутні докази, які б свідчили про здійснення ним відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Крім того, як вбачається з ухвали Верховного Суду від 11.05.2018р. виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24.05.2016р. та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2017р. в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Шляпіної Л.М. гонорару в сумі 68650грн. та судового збору в сумі 686,50грн. зупинено до закінчення касаційного розгляду справи (а.с.14, 15).

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Державний виконавець не надав суду належних доказів на підтвердження фактів ухилення боржника від виконання боргових зобов`язань, а також на підтвердження того, що ним відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Обмеження в праві виїзду за межі України є крайнім заходом впливу на боржника.

При цьому, заявник не позбавлений можливості в подальшому заявити аналогічні вимоги із наведенням обґрунтування необхідності вжиття такого обмеження та наданням доказів.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст.33 Конституції України, п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ч.2 ст.258, ст.ст.260, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Головного державного виконавця Савранського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Кравець О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.354, 355 ЦПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.