ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 березня 2019 року

м.Харків

справа № 643/16210/17

провадження № 22-ц/818/1507/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

треті особи - Служба у справах дітей Харківської райдержадміністрації Харківської області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Служба у справах дітей Харківської райдержадміністрації Харківської області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2018 року, постановлене під головуванням судді Панас Н.Л., в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області (повний текст судового рішення складено 21 листопада 2018 року),-

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи - Служба у справах дітей Харківської райдержадміністрації Харківської області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2018 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у здійсненні виховання та спілкуванні з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлено наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1:

-необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку;

-особисті побачення з дитиною: перша та третя субота місяця з 15.00 години до 19.00 години;

-друга та четверта неділі місяця з 09.00 години до 14.00 години;

- щопонеділка та щосереди з 17.00 години до 19.00 години;

-два тижні літніх канікул.

Судові витрати залишено за позивачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що він бажає більше часу проводити разом із сином, приймати участь у його вихованні. Разом з тим, оскаржуваним рішенням суд позбавив його права на спілкування з дитиною в достатньому часі, позбавив сина права на спілкування з батьком. Вважає, що висновок Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради є неналежним доказом, оскільки є необгрунтованим.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Ходаковський Юрій Васильович надав відзив на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2018 року - залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції враховував ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вважав висновок Депратаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо участі батька у вихованні дитини обгрунтованим, тому встановив порядок участі батька у вихованні сина у відповідності до зазначеного висновку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що з 20 серпня 2005 року ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2015 року шлюб між ними було розірвано (а.с.18, 20).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19), який зареєстрований разом з матір'ю - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.52).

Судовим наказом, виданим 19 квітня 2018 року Харківським районним судом Харківської області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів батька щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.94).

ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Харківської райдержадміністрації Харківської області (далі - Служби) щодо вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні з сином та проведення службою у зв'язку з цим відповідної роботи згідно з чинним законодавством. З відповіді начальника Служби у справах дітей Харківської райдержадміністрації Харківської області від 27.11.2017 року вбачається, що Службою на адресу матері дитини надіслано лист, яким її запрошено з'явитися для проведення бесіди. У визначений день ОСОБА_2 до Служби не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Тому Служба не отримала можливість в межах встановлених законодавством повноважень перевірити інформацію про наявність/відсутність перешкод у спілкуванні батька з сином та підготувати матеріали, необхідні для розгляду питання, порушеного позивачем у зверненні (а.с.6).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що після розірвання шлюбу відповідачка створює перешкоди в його спілкуванні з сином. На теперішній час ОСОБА_2 фактично ізолює сина від батька. У зв'язку з чим, просив зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь в спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_3. Визначити наступний порядок його участі у вихованні сина:

- побачення з 12 години 30 хвилин п'ятниці до 18.00 години неділі;

- надати можливість в часи побачень особисто забирати сина зі школи (дома);

- у разі коли святкові дні припадають на дні його спілкування з сином, проводити такі дні з дитиною;

- спільний відпочинок у першій половині літніх канікул з сином;

- необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування батька з сином.

Також просив зобов'язати відповідачку за добу до зустрічі з сином повідомляти його про фактичне місце перебування сина та про зміни, які можуть перешкоджати спілкуванню з дитиною.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 141 СК передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 1 ст. 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно приписів ч.1, ч.2, ч.3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 (а.с.54).

ОСОБА_3 навчається у 2-Г класі Харківського ліцею №141 Харківської міської ради. Батько дитини - ОСОБА_1 спілкується з сином, відвідує його в ліцеї, допомагав в ремонті класу (а.с.96).

Згідно з довідкою №63, виданою Харківським ліцеєм №141 Харківської міської ради 29 березня 2018 року, усі питання по навчанню та вихованню дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішуються з його матір'ю, яка приводить сина до ліцею, забирає його, відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником (а.с.53).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раз на тиждень - по суботам, о 12.00 годині, у супроводі ОСОБА_5, відвідує індивідуальні заняття з плавання в басейні "Волна" (а.с.54).

Закріплення права батьків та дитини на спілкування відповідає світовим стандартам захисту прав дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 9 Конвенції організації об'єднаних націй про права дитини 1989 року, яка 27 вересня 1991 року набула чинності для України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Як вбачається з висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №609 від 18.09.2018 року, Департаментом розглянуто питання щодо участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При розгляді зазначеного питання комісією, в інтересах дитини, було визнано за доцільне встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина, визначивши наступний час їх особистого спілкування:

- перша та третя субота місяця, з 09.00 години до 13.00 години;

- друга та четверта неділі місяця, з 13.00 години до 18.00 години;

- щопонеділка та щосереди, з 17.00 години до 19.00 години;

- два тижні літніх канікул (а.с.89-91).

Суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги зазначений висновок та визначив порядок участі позивача у вихованні сина у запропонований Службою у справах дітей Харківської міської ради спосіб, змінивши лише час особистих зустрічей з урахуванням відвідування дитиною індивідуальних занять з плавання.

Крім того суд надав можливість необмеженого спілкування батька з дитиною засобами телефону, пошти, електронного та іншого зв'язку.

Визначений судом порядок участі батька у вихованні дитини відповідає насамперед інтересам самої дитини, та не порушує права батька на спілкування з нею.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Визначення порядку участі батька у вихованні дитини у спосіб, про який просить позивач, а саме: з 12.30 год. п'ятниці до 18.00 год. неділі, тобто всі передвихідні та вихідні дні, є неприйнятним, оскільки порушуються права дитини на спілкування з матір'ю у вільний від занять у школі час.

Два тижні літніх канікул, з урахуванням віку дитини, є достатнім часом для спільного відпочинку батька з сином.

Встановленим судом порядком спілкування батька з сином в повній мірі забезпечується можливість участі батька, який мешкає окремо, у вихованні сина.

Висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Посилання апелянта на те, що суд позбавив його права на спілкування з дитиною в достатньому часі, позбавив сина права на спілкування з батьком, - не приймається до уваги колегією суддів, оскільки суд першої інстанції ухвалюючи рішення враховував ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 20.03.2019 року.