24.01.2019
Справа №642/352/19
Провадження № 2/642/710/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради та ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради та ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 4/16 частини житлового будинку за адресою: м.Харків, вул. Біломорська, 7.

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, якщо позов подано до кількох відповідачів, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивач, вказуючи відповідачем ОСОБА_2, не заявляє у прохальній частині позовних вимог до останнього та не вказує в тексті позовної заяви, яким чином відповідач у справі ОСОБА_2 порушив, не визнав або оспорив її права, свободи чи інтереси, яким чином його дії чи бездіяльність унеможливили в повній мірі реалізувати позивачу свої права.

Звертаю увагу позивача, що відповідно до п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Таким чином, суду незрозуміло, на яких правових підставах позивач звернулась до суду із позовною вимогою про визнання права власності за набувальною давністю, оскільки власник нерухомого майна позивачу відомий і згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.01.2019 власником 4/6 житлового будинку за адресою: м.Харків, вул. Біломорська,7, є ОСОБА_3.

Також позивачу необхідно усунути розбіжності в частці житлового будинку, на визнання права власності за набувальною давністю на яку вона прохає, так як в позовній заяві вказна 4/16 частка житлового будинку за адресою: м.Харків, вул. Біломорська, 7, проте у витягу про державну реєстрацію прав в КП «Харківське міське БТІ» та в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.01.2019 частка власності вказана 4/6.

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви не надано відомостей, хто зареєстрований за вказаною адресою станом на момент звернення до суду та не зазначено всіх осіб, на права або обовязки яких може вплинути ухвалене судом рішення.

Не дотримуючись вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач не додала до позовної заяви всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: не зазначені докази в підтвердження відкритого, безперервного володіння житловим будинком протягом десяти років, оплати комунальних послуг, тощо, так як з позову та доданих до нього документів вбачається, що позивач тільки користується вказаним будинком.

Також, всупереч положенням ч.1 ст. 177 ЦПК України, позивачем не надано до позовної заяви її копії з додатками відповідно до кількості сторін у справі, проте долучено квитанції про направлення копії позовної заяви з додатками відповідачам поштою, що не передбачено чинним цивільним процесуальним законодавством.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом пяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради та ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю - залишити без руху, надати позивачу строк протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя