Справа № 405/6013/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на його користь заборгованість за договором позики від 28.10.2016 року у розмірі 13 285,51 грн. та за договором позики від 12.01.2017 року в розмірі 24 288,50 грн., а всього 37 574,01 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 736,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики 28.10.2016 року, за умовами якого він надав їй позику в сумі 274,00 доларів США, строком по 28.10.2018 року. Підтвердженням факту отримання ОСОБА_2 коштів по договору є розписка, написана нею власноручно.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_2, що виникають з договору позики від 28.10.2016 року було укладено договір поруки від 28.10.2016 року, за яким ОСОБА_3 виступив поручителем ОСОБА_2 по договору позики від 28.10.2016 року. За умовами договору поруки ОСОБА_3 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед позикодавцем по зобовязанням ОСОБА_2, які виникають з умов договору позики від 28.10.2016 року в повному обсязі, в строки та на умовах, обумовлених договором позики.

Крім того, між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики 12.01.2017 року, за умовами якого він надав їй позику в сумі 12 910,00 грн., строком по 14.01.2019 року. Підтвердженням факту отримання ОСОБА_2 коштів по договору є розписка, написана нею власноручно.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_2, що виникають з договору позики від 12.01.2017 року було укладено договір поруки від 12.01.2017 року, за яким ОСОБА_3 виступив поручителем ОСОБА_2 по договору позики від 12.01.2017 року. За умовами договору поруки ОСОБА_3 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед позикодавцем по зобовязанням ОСОБА_2, які виникають з умов договору позики від 12.01.2017 року в повному обсязі, в строки та на умовах, обумовлених договором позики.

За умовами вказаних договорів сторони визначили, що повернення позичальником позикодавцеві грошових коштів здійснюється позичальником частками, розмір яких визначено в додатку до вказаних договорів, щомісяця, протягом 24 місяців, починаючи з дня отримання коштів до закінчення строку дії договорів.

На даний час відповідач ОСОБА_2 зобовязання за договорами позики від 28.10.2016 року та від 12.01.2017 року не виконала, у визначений строк кошти в повному обсязі не повернула. Всього відповідачем було повернено кошти в розмірі 187,55 доларів США за договором позики від 28.10.2016 року та в розмірі 8 229,00 грн. за договором позики від 12.01.2017 року.

Пунктом 6.3 Договору позики передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Станом на 03.09.2018 року (дата написання позову) заборгованість ОСОБА_2, і відповідно ОСОБА_3 перед ним за договором позики від 28.10.2016 року становить 13 285,51 грн., з яких: 8,45 доларів США, що за офіційний курсом НБУ станом на 03.09.2018 року становить 2 441,35 грн. та пеня 384 долари США, що за офіційним курсом НБУ становить 10 844,16 грн.; за договором позики від 12.01.2017 року заборгованість складає 24 288,50 грн., з яких: 4 888,00 грн. сума позики; 19 400,50 грн. пеня, а всього 37 574,01 грн.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, представник позивача до суду надала заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи, в судовому засіданні 06.12.2018 року відповідач ОСОБА_2 позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики 28.10.2016 року, за умовами якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в сумі 274,00 доларів США, строком по 28.10.2018 року.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_2, що виникають з договору позики від 28.10.2016 року було укладено договір поруки від 28.10.2016 року, за яким ОСОБА_3 виступив поручителем ОСОБА_2 по договору позики від 28.10.2016 року. За умовами договору поруки ОСОБА_3 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед позикодавцем по зобовязанням ОСОБА_2, які виникають з умов договору позики від 28.10.2016 року в повному обсязі, в строки та на умовах, обумовлених договором позики.

Пунктом 2.2. договору позики визначено, що зазначену вище суму грошових коштів позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 28.10.2018 року згідно Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 6.3 договору позики якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5 відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, та штраф у розмірі 60 відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

На підтвердження факту передачі грошей у розмірі 274 долари США позичальник ОСОБА_2 видала позикодавцеві ОСОБА_1 розписку від 28.10.2016 року (оригінал в матеріалах справи).

Також судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики 12.01.2017 року, за умовами якого ОСОБА_1 надав їй позику в сумі 12 910,00 грн., строком по 14.01.2019 року.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_2, що виникають з договору позики від 12.01.2017 року було укладено договір поруки від 12.01.2017 року, за яким ОСОБА_3 виступив поручителем ОСОБА_2 по договору позики від 12.01.2017 року. За умовами договору поруки ОСОБА_3 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед позикодавцем по зобовязанням ОСОБА_2, які виникають з умов договору позики від 12.01.2017 року в повному обсязі, в строки та на умовах, обумовлених договором позики.

Пунктом 2.2. договору позики визначено, що зазначену вище суму грошових коштів позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 14.01.2019 року згідно Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 6.3 договору позики якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5 відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, та штраф у розмірі 60 відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

На підтвердження факту передачі грошей у розмірі 12 910,00 грн. позичальник ОСОБА_2 видала позикодавцеві ОСОБА_1 розписку від 12.01.2017 року (оригінал в матеріалах справи).

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

21.07.2017 року ОСОБА_1 було направлено відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вимоги про погашення заборгованості за договорами позики згідно договору поруки (а.с. 7).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем ОСОБА_1, та з врахуванняс суми повернутих коштів, станом на 03.09.2018 року (дата написання позову) заборгованість ОСОБА_2, і відповідно ОСОБА_3 перед ним за договором позики від 28.10.2016 року становить 13 285,51 грн., з яких: 8,45 доларів США, що за офіційний курсом НБУ станом на 03.09.2018 року становить 2 441,35 грн. та пеня 384 долари США, що за офіційним курсом НБУ становить 10 844,16 грн.; за договором позики від 12.01.2017 року заборгованість складає 24 288,50 грн., з яких: 4 888,00 грн. сума позики; 19 400,50 грн. пеня, а всього 37 574,01 грн.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором позики не виконала, а відповідач ОСОБА_3 виступає поручителем за даним зобов'язанням, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору з відповідачів по 368,20 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики від 28.10.2016 року та від 12.01.2017 року у розмірі 37 574,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі у розмірі 368,20 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), прож. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2), прож. ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН НОМЕР_3), прож. ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5