КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5609/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.,

за участю секретаря Швець А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати за ним - ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 .

Після його смерті, як вказує позивач, відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька, однак, з дитинства він проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , з батьком не спілкувався та не підтримував зв`язки, оскільки його батьки розірвали шлюб.

Позивач вказує, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.01.1996 року, його матері - ОСОБА_2 , батьку -

ОСОБА_3 (померлому), йому - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належала на праві спільної власності квартира АДРЕСА_2 , яка складала 103/1000 частини будинку.

Як стверджує позивач, згідно висновку від 21.06.2019 року, співвласники квартири здійснили поділ квартири, в результаті якого, у користуванні його матері - ОСОБА_2 , батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його - ОСОБА_1 користуванні знаходиться по 1/3 частини житлової квартири АДРЕСА_2 , за кожним, загальною площею 31,6 кв.м., у користуванні ОСОБА_4 знаходиться житлова квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 19,9 кв.м.

Позивач вказує, що згідно витягу від 27.06.2019 року №171977529, за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , згідно витягу від 27.06.2019 року №171985188, за його матір`ю - ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , а згідно витягу від 27.06.2019 року №171972248 за ним - ОСОБА_1 було зареєстровано право власності 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Однак, як зазначає позивач, право власності за його батьком - ОСОБА_3 зареєстровано не було, оскільки його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та, за життя, не встиг зареєструвати право власності на свою частку квартири.

Оригінали правовстановлюючих документів на спірну частку квартири, як стверджує позивач, у нього також відсутні.

З урахуванням викладеного, з метою оформлення права власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки у нього немає іншої можливості оформити свої спадкові права.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С.від 06.09.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2019 року було витребувано з Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса відомості відносно того, чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №318 від 09 січня 2018 року, якщо так, то надіслати на адресу Київського районного суду м. Одеси її належним чином завірену копію.

У підготовче засідання 04.12.2019 року позивач не з`явився, однак 07.10.2019 року представник позивача надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце підготовчих засідань повідомлялася належним чином, у підготовчі засідання не з`явилась, однак 20.09.2019 року надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позов ОСОБА_1 визнає у повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що від представника позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що представник позивача підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених позивача, його представника та відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) (а.с. 6).

23 січня 1996 року Управлінням житлового комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого, 103/1000 частин будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в рівних частинах (а.с. 8).

Зазначене свідоцтво було видане згідно з розпорядженням від 23 січня 1996 року №70965, зареєстровано і записано у реєстрову книгу № 19-5004.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, що підтверджується копією витягу з рішення (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 09 січня 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 5).

З метою поділу об`єкту нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та отримання висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до ТОВ «Пром-Строй ЛТД».

Так, згідно висновку від 21.06.2019 року за № 22332 ТОВ «Пром-Строй ЛТД» щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , у фактичному користуванні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 знаходиться: житлова квартира, що складається з 1-кухня площею 7,1 кв.м., 2-житлова кімната площею 5,1 кв.м., 3-житлова кімната площею 17,8, кв.м., 4- вбудована шафа площею 0,5 кв.м., 5-ванна кімната площею 1,1 кв.м. загальною площею 31,6 кв.м. та житловою площею 22,9 кв.м. У фактичному користуванні ОСОБА_4 знаходиться житлова квартира, що складається з 1-коридор площею 7,1 кв.м., 2- ванна кімната площею 2,7 кв.м., 3-житлова кімната площею 10,1 кв.м., загальною площею 19,9 кв.м. та житловою площею 10,1 кв.м. Житлова квартира загальною площею 31,6 кв.м. та житловою площею 22,9 кв.м. - що складає одиницю, та має наступну адресу: АДРЕСА_1 . Житлова квартира загальною площею 19,9 кв.м. та житловою площею 10,1 кв.м - що складає одиницю, та має наступну адресу: АДРЕСА_1 . За технічними показниками об`єкт може бути поділений на самостійні. Об`єкт нерухомого майна створено шляхом поділу без проведення будівельних робіт, що відповідно до п.1 переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою №406 від 7 червня 2017 року не є реконструкцією та не самочинним (а.с. 13).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2019 року №171977529, за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2019 року №171985188, за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2019 року №171972248 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Однак, ОСОБА_3 не зареєстрував своє право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Київська державна нотаріальна контора у місті Одеса листом від 16.10.2019 року №7024/01-16 повідомила суд про те, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилася.

Таким чином, як слідує з наявних в матеріалах справи письмових доказів, та, з урахуванням, відсутності заведеної спадкової справи, єдиним спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його син - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державну реєстрацію права.

Відсутність реєстрації права власності на спірну частину квартири за ОСОБА_3 на момент його смерті, а також відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючих документів на спірну частину квартиру після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є перешкодою для реалізації позивачем його права на прийняття спадщини у нотаріальному порядку, оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право власності та не здійснив державну реєстрацію такого права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року справа № 523/3522/16-ц.

При цьому, суд приймає до уваги те, що вже після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зроблено поділ об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , і 1/3 частина цього об`єкту за ОСОБА_3 зареєстрована не була, оскільки він помер, що призводить до неможливості позивачу оформити свої спадкові права щодо цієї частини квартири, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду його право захистити неможливо.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) право власності на 1/3 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,6 кв.м., житловою площею 22,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Петренко В. С.