Провадження № 22-ц/801/79/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуСправа № 127/12911/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач : ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Луценко Л.В., дата складання повного тексту рішення 18 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_4 .. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 0,0982 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 , є батько сторін ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також сестра позивача ОСОБА_2 .

Зазначає, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері у зв`язку з причинами, пов`язаними з об`єктивними та істотними труднощами, які безпосередньо впливали на вчинення позивачем дій для прийняття спадщини, так як вона проходила військову службу у Збройних Силах України, являється учасником бойових дій. Військова частина залучена до сил та засобів, які приймають безпосередню участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганських областей. В період з 01 травня 2014 року по 02 липня 2014 року вона перебувала в зоні проведення антитерористичної операції, після чого знаходилась на казарменому положенні із залученням до бойового чергування в межах частини пункту постійної дислокації, без права залишення Білоцерківського гарнізону до 05 листопада 2017 року до повного повернення частини з АТО, що підтверджується довідкою, виданою командиром частини від 18 травня 2018 року № 432. Крім того, Збройні Сили України на даний час діють під час особливого періоду, що в свою чергу являється обмеженням для військовослужбовців щодо вільного пересування за межами військового гарнізону.

У військово-медичному закладі Збройних Сил України їй було діагностовано важке захворювання, новоутворення інвазивний рак неспецифічного типу, що пов`язане із захистом Батьківщини та передбачає складний та тривалий процес лікування, реабілітації та відновлення. На даний час командуванням військової частини вирішується питання щодо звільнення позивача із лав Збройних Сил України за станом здоров`я. У зв`язку із довготривалим лікуванням та проходження реабілітації за станом здоров`я позивач із поважних об`єктивних причин пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Лише після проведеного повного курсу лікування та проходження відповідної реабілітації у неї з`явилась можливість звернутись до Другої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

16 квітня 2018 року на її адресу надійшло повідомлення від Другої Вінницької державної нотаріальної контори, згідно якого вбачається, що вона є спадкоємцем за законом на частку в спадковому майні після смерті матері, в результаті чого нотаріус просить повідомити про наміри щодо оформлення даної спадщини.

Виходячи з наведеного, положень частини третьої статті 1272 ЦК України, ОСОБА_1 просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з причинами, пов`язаними з об`єктивними та істотними труднощами, які безпосередньо впливали на вчинення позивачем дій для прийняття спадщини, а саме перебування ОСОБА_1 на посаді командира відділення технічного забезпечення 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 МОУ, з 01 травня 2014 року по 02 липня 2014 року в зоні АТО, після чого знаходилась на бойовому чергуванні в межах частини пункту постійної дислокації, без права залишення Білоцерківського військового гарнізону до 05 листопада 2017 року, доки основна частина бригади не поверниться з зони АТО в ППД.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що довідка командиром частини від 18 травня 2018 року № 432 про те, що ОСОБА_1 знаходилась на бойовому чергуванні в межах частини пункту постійного дислокації, без права залишення Білоцерківського військового гарнізону до 05 листопада 2017 року, не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 була на похоронах матері ОСОБА_4 у м. Вінниці, після похорон також відвідувала м. Вінницю та у 2015-2017 роках виїжджала за кордон у республіку Португалію.

Окрім цього, участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції мало місце до смерті спадкодавця тільки 2 місяці в 2014 році, а її хвороба та і лікування мали місце 2017 року, після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні апелянт та її адвокат підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача ОСОБА_6 не був допущений до участі у справі на підставі п.11 розділу ХІІІ Конституції України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та її адвоката, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці померла мати сторін ОСОБА_4 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №8 від 29.05.2018 року /а.с. 8/.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 0,0982 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлій за життя на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №032360, виданого Луко-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області 03.06.2002 року /а.с. 9/.
Спадкоємцями за законом першої черги спадкового майна після смерті ОСОБА_4 являвся батько сторін ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також являється сестра позивача ОСОБА_2 ..
Згідно довідки військової частини польова почта НОМЕР_2 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 21 лютого 2017 року № 6746 вбачається, що позивач старший сержант ОСОБА_1 в період з 01 травня 2014 року по 02 липня 2014 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитеростичної операції на території Донецької та Луганської областей /а.с. 31/.
Позивач являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим військовою частиною польова пошта НОМЕР_4 17 лютого 2015 року /а.с. 6/.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 18 травня 2018 року ОСОБА_1 , яка перебуває на посаді командира відділення технічного забезпечення 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 МОУ, з 01 травня 2014 року по 02 липня 2014 року перебувала в зоні АТО, після чого знаходилась на бойовому чергуванні в межах частини пункту постійної дислокації, без права залишення Білоцерківського військового гарнізону до 05 листопада 2017 року, доки основна частина бригади не повернулась з зони АТО в ППД /а.с. 10/.
Відповідно до виписних епікризів Клініки торакальної хірургії НВМКЦ «ГВКГ» МО України позивач впродовж 2017-2018 років проходила стаціонарне та амбулаторне лікування з приводу діагноз: С-r правої молочної залози (мультіфокальний), Т2N1M0, ст. ІІ Б, ІІ кл. гр., перенесла оперативне втручання: лампектомія правої молочної залози з аксілярною лімфодисекцією; курси полі хіміотерапії та променевої терапії. Вказане захворювання пов`язане із захистом Батьківщини та передбачає складний та тривалий процес лікування, реабілітації та відновлення /а.с.12-21/.
Висновок суду першої інстанції про те, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з причинами, пов`язаними з об`єктивними та істотними труднощами, які безпосередньо впливали на вчинення позивачем дій для прийняття спадщини, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, ОСОБА_1 необхідно було довести факт, що упродовж строку з 01.12.2015 року по 01.06.2016 року у неї були поважні причини неможливості подання заяви про прийняття спадщини.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15.

Як вбачається з матеріалів справи в зоні АТО позивачка перебувала у період з 01.05.2014 року по 02.07.2014 року. Дана обставина не є поважною причиною для визначення додаткового строку, оскільки на той час мати ОСОБА_1 ОСОБА_4 була жива. / а.с. 10/

Надані позивачем докази щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з погіршенням її стану здоров`я, хворобою, лікуванням також не є належними доказами, оскільки охоплюють інший період у часі, а саме з травня 2017 по квітень 2018 року. /а.с. 11- 30/

Посилання позивачки на ту обставину, що після перебування в зоні АТО вона знаходилась на бойовому чергуванні в межах частини пункту постійної дислокації, без права залишення Білоцерковського військового гарнізону до 05.11.2017 року доки основна частина бригади не повернулась з зони АТО в ППД, а тому не могла з об`єктивних причин вчасно подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не доводять того факту, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості подати відповідну заяву в межах військового гарнізону, або ж надіслати заяву поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.
Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 було відомо про смерть ОСОБА_4 , вона була присутня під час її поховання та неодноразово приїздила у м. Вінницю, виїжджала за межі України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що аргументи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу, рішення суду підлягає скасуванню через неправильне застосування норм матеріального права з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Беручи до уваги наведене, положення частини тринадцятої статті 141, підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій та звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» /а.с. 43/, тому судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1057,20 гривень /а.с. 86/ слід компенсувати за рахунок держави ОСОБА_2 .

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2018 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Компенсувати за рахунок держави на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1057 гривень 20 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський
Згідно з оригіналом
Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 23 січня 2019 року.