Справа №731/504/19
Провадження №2/731/193/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2019 року Варвинський районний суд Чернігівської області
в складі судді Семенченка О.М.,
з участю секретаря Чичоти В.О.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання, -
В С Т А Н О В И В:
5 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення із відповідача ОСОБА_1 на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позову (5 листопада 2019 року) до закінчення нею навчання 30 червня 2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що мати позивачки ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 16 січня 2001 року шлюб було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина ОСОБА_2 . На даний час позивачка є повнолітньою та навчається в Київському національному університеті будівництва і архітектури на першому курсі, термін закінчення навчання 30 червня 2023 року. Аліменти на її утримання, як неповнолітньої, припинилися виплачуватися 31 жовтня 2019 року. Через це позивачка стверджує, що вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з необхідними витратами на харчування, одяг, навчальні посібники, необхідну канцелярію та оплату за проживання в гуртожитку. Також, позивачка потребує витрат на лікування. Мати позивачки ОСОБА_3 безробітна та перебуває на обліку центрі зайнятості, а тому не в змозі належним чином утримувати доньку. Позивачка зазначає, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працює на Гнідинцівському ГПЗ, отримує постійну заробітну плату та має можливість надавати їй матеріальну допомогу на період її навчання.
У зв`язку з цим, зважаючи, що в добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки, остання просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 , аліменти в примусовому порядку.
28 листопада 2019 року через канцелярію суду відповідачем був поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнає частково, погодившись сплачувати аліменти у розмірі 16,67% заробітної плати щомісячно. Обґрунтовує свою позицію тим, що на даний час на його утриманні перебуває його хвора мати. Крім того, він одружений та виховує неповнолітню дитину дружини від попереднього шлюбу, яка також потребує матеріального забезпечення.
В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити ( а.с. 32).
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, у розмірі 16,67% від усіх своїх доходів. Саме такий розмір аліментів він сплачує в добровільному порядку зараз.
Заслухавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог частково.
Судом встановлено, що 16 січня 2001 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, після чого ОСОБА_5 присвоєне прізвище ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 5).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народилася спільна донька ОСОБА_2 (а.с. 6).
ОСОБА_2 навчається у Київському національному університеті будівництва і архітектури на першому курсі денного відділення будівельно-технологічного факультету, що підтверджується довідкою від 27 серпня 2019 року №112. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2023 року (а.с. 10).
Позивачем надано копію квитанції №85 від 23 серпня 2019 року, яка підтверджує факт сплати останньої коштів у сумі 6 240 грн. за проживання в гуртожитку (а.с. 9).
З довідки Комунального лікувально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня» №13 від 1 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 має проблеми із здоров`ям та перебуває на диспансерному обліку у закладі охорони здоров`я (а.с. 7).
Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачка ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги на своє утримання в період навчання в навчальному закладі.
Судом також встановлено, що з 24 липня 2018 року відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 (а.с. 28).
З довідки про склад сім`ї №3827 від 20 листопада 2019 року, вбачається, що разом з відповідачем проживає його теперішня дружина ОСОБА_8 та її неповнолітня донька від попереднього шлюбу ОСОБА_9 (а.с. 22).
ОСОБА_1 має проблеми зі здоров`ям, що підтверджується довідкою яка видана 28 листопада 2019 року комунальним некомерційним підприємством «Варвинський Центр первинної медико-санітарної допомоги Варвинської районної ради Чернігівської області» (а.с. 25).
Відповідач ОСОБА_1 працює старшим майстром з ремонту технологічного обладнання у Гнідинцівському ГПЗ, за період з травня 2019 року по жовтень 2019 року отримав заробітну плату в розмірі 182 935 грн. 74 коп., що підтверджується довідкою №01/01/11/06/05/03-03/16/127 від 25 листопада 2019 року (а.с. 23).
Відповідачем також зазначено, що в нього на утриманні перебуває його хвора мати пенсійного віку ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою Варвинської рай лікарні та копією свідоцтва про народження відповідача.
Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у
платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4)інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з п. d ст. 16 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), суд зобов`язаний забезпечувати права чоловіка та жінки на основі їх рівності та враховувати однакові права і обов`язки чоловіків і жінок, як батьків незалежно від їхнього сімейного стану в питаннях, що стосуються їхніх дітей. В усіх випадках інтереси дітей мають перевагу. А отже, слід зазначити, що суд зобов`язаний враховувати фактичну рівність батьків, зважаючи на обставини справи та встановивши для обох батьків дійсно рівні обов`язки з утримання дитини.
Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на доходи відповідача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково.
Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.
Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 працездатний, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, аліменти нікому не сплачує, беручи до уваги, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати ОСОБА_10 , враховуючи стан його здоров`я та здоров`я доньки, суд дійшов висновку про те, що він має можливість утримувати доньку до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. При цьому, при визначенні розміру аліментів, їх величина повинна визначатися у частці від доходів відповідача, оскільки на це прямо вказує ст. 200 СК України.
Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що розмір аліментів повинен становити 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, що перевищує прожитковий мінімуму доходів громадян.
З відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду була звільнена від його сплати.
На підставі наведеного, керуючись ст.141, 259, 263-265,273, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ), яка навчається, у розмірі однієї шостої частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 5 листопада 2019 року до припинення нею навчання чи до досягнення ОСОБА_2 23-річного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Семенченко