РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 12 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат-Центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

15.11.2018р. до Словянського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Скат-Центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі зазначаючи, що він працював у відповідача на посаді охоронника, а 08 червня 2017 року він був звільнений з роботи за п. 1 ст. 36 КзПП України (за згодою сторін). На момент звільнення відповідач, який у 2017 році припинив здійснення виплати заробітної плати, мав заборгованість по виплаті належної йому заробітної плати в розмірі 24 744,62 грн., яку і просить суд стягнути з відповідача на власну користь.

Інших вимог позивачем не заявлено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив суд вимоги задовольнити, а справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача, ТОВ «Скат-Центр», належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, надав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що відповідач мав на час звільнення позивача заборгованість по заробітній платі, однак у іншій сумі ніж зазначає позивач, а саме у розмірі 16847,47 грн. На даний час заборгованість відповідача перед позивачем не існує, заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем остаточно погашена 11.04.2018 року. Відповідно до відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за формою ОК-5 ПФУ, за січень-квітень 2017 року та червень 2017 року позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 24744,62 грн., однак вказані суми нарахованої заробітної плати вказані без вирахування податків та зборів, належних до перерахування у бюджет в момент виплати заробітної плати. Утриманню з нарахованої заробітної плати підлягають ПДФО 18 % та військовий збір 1,5 %. Отже, сума заробітної плати, належної працівнику до виплати після оподаткування становить 19919,42 грн. (24744,62 4825,20 (18%+1,5%)=19919,42 грн.). Крім того, відповідачем у 2017 році позивачу було перераховано заробітну плату у січні 2017 року та у квітні 2017 року, зокрема: 25.01.2017 року позивачу перераховано 1510,16 грн.; 13.04.2017 року позивачу перерахував 1561,79 грн. Залишок заборгованості склав 19919,42 грн. 1510,16 грн. 1561,79 грн. = 16847,47 грн. Також після перерахування податків до бюджету та часткового погашення заборгованості із заробітної плати у квітні 2018 року відповідач перерахував залишок заборгованості на користь позивача, а саме 11.04.2018 року у сумі 1561,78+3555,21+3932,76+3664,20+4133,52=16847,47 грн., тобто 11.04.2018р. повний розрахунок з позивачем було проведено 11.04.2018 року заборгованість була погашена повністю а з позивачем було проведено повний розрахунок з позивачем до моменту подання позовної заяви, тому на даний момент відсутній предмет спору. Просить закрити провадження у справі та покласти на позивача судові витрати.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 працював у ТОВ «Скат-Центр» з 14.03.2014 року по 08.06.2017 року, що підтверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії БТ-І № 6460600 від 27.05.1981 року та не заперечується відповідачем (а.с. 6-8).

При звільненні з підприємства 19.06.2017р. остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був, що також не заперечується відповідачем.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не ріже двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

Зі змісту ч. 7 ст. 43 Конституції України, ч. 1 ст. 115 КЗпП України, відповідач мав виплачувати працівнику заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженому у встановленому порядку, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за формою ОК-5 ПФУ, за січень 2017 року позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 5756,18 грн., за лютий 2017 року 4416,42 грн., за березень 2017 року 4885,42 грн., за квітень 2017 року 4551,80 грн., за червень 2017 року 5134,80 грн., а разом 24 744,62 грн.

Однак, за відрахуванням податків та зборів розмір заробітної плати, яка належала до виплати позивачу з січня 2017 року по день звільнення становить 19919,42 грн., з розрахунку (24744,62 грн. 18% ПДФО 1,5% військовий збір = 19919,42 грн.).

По справі По справі задоволено клопотання позивача щодо витребування доказів, зобовязано Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надати виписку по картковому рахунку№ 7577 ОСОБА_1

З виписки по картковому рахунку позивача в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» № 7577, на рахунок позивача здійснення зарахування заробітної плати: 25.01.2017 року 1540,16 грн.; 13.04.2017 року 1561,79 грн.

Факт перерахування заробітної плати позивачу 25.01.2017 року також підтверджується відомістю на перерахування заробітної плати від 13.04.2017 року № 748 на суму 1561,79 грн. та від 25.01.2017 року № 269 на суму 1510,16 грн.

З відомістей на перерахування заробітної плати ТОВ «Скат Центр» №№ 1984,1985,1986,1987,1988,1980,1981,1982,1983 від 11.04.2018 року позивачу в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі сплачено 1561,78 грн., 3555,21 грн., 3932,76 грн., 3664,20 грн., 4133,52 грн.

Залишок заборгованості склав 19919,42 грн. 1510,16 грн. 1561,79 грн. = 16847,47 грн.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 11.04.2018р. відповідач ТОВ «Скат Центр» повністю виплатив ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати, яка підлягала сплаті позивачу після відрахування податків та зборів.

Таким чином, суд доходить до висновку про відсутність станом на час звернення позивача до суду 15.11.2018 року у ТОВ «Скат Центр» заборгованості по заробітній платі перед позивачем ОСОБА_1, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», п. 2 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦК України судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат-Центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2