Постанова

Іменем України

27 листопада2019 року

м. Київ

справа № 200/5273/15-ц

провадження № 61-29700св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року у складі судді Женеску Е. В. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Деркач Н. М., Петешенкової М. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго») про визнання незаконним рішення комісії.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 06 серпня 2000 року між ним та ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» укладений договір про користування електричною енергією № 8353021, за умовами якого відповідач здійснює постачання електроенергії до його квартири, а він своєчасно сплачує спожиту електроенергію. 30 квітня 2014 року працівниками відповідача складений акт

№ Н101430 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, яким зафіксовано самовільне підключення повторного вводу поза приладом обліку від магістральних проводів прихованим способом через дифреле, внаслідок чого електроенергія споживається, але приладом обліку не обліковується, який він підписав з внесеними до нього зауваженнями. За результатами розгляду акта, комісією 4-РЕМ по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення складений протокол від 20 травня 2014 року № 33/01 із нарахуванням за період з 31 липня 2012 року по 30 квітня 2014 року суми збитків за необліковану електроенергію в розмірі

17 517,95 грн.

Вважав, що рішення відповідача, оформлене протоколом є незаконним, а його права порушені, оскільки будь-яких повідомлень про розгляд комісією зазначеного акта він не отримував, на засіданні комісії присутнім не був. Посилання в акті на виявлення проводки, яка прокладена прихованим способом не підтверджує факт необлікованого споживання електричної енергії, оскільки не містить інформації про використання працівниками, які його склали, спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів. Крім того, у порушення Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, відповідач розрахував суму збитків за більший період, ніж визначено законодавством.

Посилаючись на наведене, просив визнати незаконним рішення комісії 4-РЕМ по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення, оформлене протоколом від 20 травня 2014 року № 33/01.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, зокрема, що актом не встановлений факт необлікового споживання електроенергії, та не спростував викладені у ньому висновки.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня

2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. Крім того, визнання незаконним протоколу комісії по розгляду акта, як спосіб захисту порушеного права, не передбачено діючим законодавством або договором.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій заявник просив скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року, і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на надані ним докази на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19 грудня 2014 року № 1058/26/59, у якому зазначено про неправомірність дій відповідача при складенні акта, оскільки він не містить доказів необлікового споживання електроенергії, а також не надали належної оцінки та не взяли до уваги покази свідків, які підтвердили обставини порушення відповідачем порядку його повідомлення про дату і час засідання комісії з розгляду акта.

Посилання судів на відповідність розрахунку вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, є необгрунтованими, оскільки відповідно до пункту 38 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальник зобов`язаний проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольний огляд засобів обліку у побутових споживачів відповідно до затверджених графіків, а тому розрахунок вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення повинен проводитися не за період з 31 липня 2012 року по 30 квітня 2014 року, а з 01 листопада 2013 року (дати, коли енергопостачальник здійснював контрольний огляд засобу обліку) по 30 квітня 2014 року.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу подано не було.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

23 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Установлені судами фактичні обставини справи

06 серпня 2000 року між ОСОБА_1 та ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» укладений договір про користування електричною енергією № 8353021, за умовами якого електропостачальна організація здійснює постачання електроенергії до квартири споживача відповідно до встановленої потужності електрообладнання, а споживач своєчасно сплачує спожиту електроенергію.

30 квітня 2014 року представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Киян Ю. С. , Логвиновою Е. С. , Юсуповим В. Н. складений акт № Н101430 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, відповідно до якого ОСОБА_1 у порушення пункту 48 Правил користування електричною енергією для населення здійснив «самовільне підключення повторного вводу поза приладом обліку від магістральних проводів прихованим способом через дифреле на напругу квартири. При вимкненому дообліковому рубильнику лічильник знеструмлений, електроенергія споживається, але приладом обліку не обліковується. Точка підключення - магістральні мережі в «щитку».

Зазначений акт підписаний ОСОБА_1 із зауваженням: «з пунктом «порушив» не згоден. Порушення не мало місця».

20 травня 2014 року комісією 4-РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення складений протокол № 33/01, яким прийнято рішення про правомірність акта про порушення Правил користування електричною енергією для населення та зафіксовано самовільне підключення дублюючого вводу поза приладом обліку скритим способом, та нараховано вартість необлікованої електроенергії за період з 31 липня 2012 року по 30 квітня 2014 року, в розмірі 17 517, 95 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня

2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, з ОСОБА_1 на користь ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго» стягнуто вартість недорахованої електроенергії у розмірі

17 517, 95 грн (справа № 205/6659/14-ц).

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України 2004 року встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічна за змістом норма права закріплена у частині першій статті 19 чинного ЦПК України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (стаття 3 ЦПК України 2004 року).

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» за захистом порушених, на його думку, цивільних прав, в якому просив визнати незаконним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», оформленого протоколом від 20 травня 2014 року № 33/01.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Оскарження рішення щодо розгляду акта, яке оформлено протоколом

від 20 травня 2014 року № 33/01, який не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав.

Як правило власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18).

Оскарження рішення комісії по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом від 20 травня 2014 року № 33/01, який не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, а є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Суди попередніх інстанцій наведеного не урахували та дійшли помилкового висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають судовому розгляду, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не передбачено чинним законодавством, не є ефективним, і не призводить до відновлення порушеного права.

Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська

від 24 вересня 2014 року у справі № 205/6659/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго» вартість недорахованої електроенергії в розмірі 17 517, 95 грн, а тому відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року зазначена обставина (розрахунок збитку) не підлягає доказуванню. Саме у вказаному судовому провадженні ОСОБА_1 мав можливість реалізувати свої процесуальні права, на спростування обгрунтованості заявлених до нього позовних вимог ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго», в тому числі щодо правомірності складання акта про порушення правил користування електричною енергією та нарахованої суми за необліковане споживання електроенергії.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи наведене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України та частини першої статті 414 цього Кодексу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 414, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» про визнання незаконним рішення комісії, закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик