ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 383/727/18

провадження № 22-ц/4809/328/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області у складі судді Замши О.В. від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 07 квітня 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1. Від шлюбу дітей не мають. За два місяці до реєстрації шлюбу, вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 червня 2015 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати певні посади, пов'язані з виконанням функцій держави на 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна без спеціальної конфіскації.

Після набрання вироком суду законної сили його було направлено для відбуття покарання до виправної колонії, що знаходиться у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області. Вона, як дружила мала зустрічі та побачення з ОСОБА_1, однак згодом їх стосунки погіршилися. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, оскільки вони з червня 2015 року спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом та фактично не мають сім'ї. З цих підстав, просила шлюб укладений між ними розірвати.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зокрема вказує, що судом першої інстанції розгляд справи однобічно, не врахована його думка щодо розірвання шлюбу та не надано їм строку для примирення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 квітня 2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.10/. Дітей від шлюбу не мають.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони з червня 2015 року спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом та дітей від шлюбу не мають, шлюб між ними носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на те, що вжиті апеляційним судом заходи для примирення сторін, а саме надання строку для їх примирення в один місяць, не змінили відносини між ними.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.03.2019 року.

Головуючий:

Судді: