Єдиний унікальний номер 235/540/18 Номер провадження 22-ц/804/57/19
Головуючий у 1 інстанції Хмельова С.М..
Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів: Азевича В.Б., Корчистої О.І.

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м.Бахмут в режимі відео конференції цивільну справу №235/638/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Добропільського міського відділення, Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу», про визнання дій (бездіяльності) незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Добропільського міського відділення, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2018 року (суддя Хмельова С.М.), ухваленого в приміщенні суду в м.Покровськ Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року до Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Добропільського міського відділення, ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» про визнання дій (бездіяльності) незаконною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 14.07.2009р. по 25.12.2015р., працював в ПрАТ «ДТЕК шахта Комсомолець Донбаса», та звільнився згідно ст.38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію. На даний час є внутрішньо переміщеною особою.

З 01.09.1990р. по 25.12.2015р. працював на вугільних підприємствах, що підтверджується записами в трудовій книжці та відомо відповідачу Головному управлінню Держпраці у Донецькій області. Відповідно до інформаційної довідки від 19.12.2016 року за №4 про умови праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння), шахта «Комсомолець Донбасу» надавала висновок про умови праці прохідника підземної дільниці ПР-5 ОСОБА_1 відповідно до гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу.

Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювань від 08.02.2017 року позивачу було встановлено професійне захворювання та видано повідомлення по формі П-3 про професійне захворювання (отруєння) за №42 від 08.02.2017 року, що передбачено п.70 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ України від 30 листопада 2011 року №1232, в редакції, діючий на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювань від 08.02.2017р. за №5/98, виданого клінікою професійних захворювань Інституту медицини праці національної Академії медичних наук України, позивачу було встановлено вперше професійне захворювання: хронічна радикулоПрАТія 15, Б1 зліва в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом, хронічний бронхіт II ст.., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН Іст. Зазначено, що протипоказана робота в умовах впливу небезпечних чинників виробничого середовища.

Повідомлення за формою П-3 протягом трьох днів після встановлення діагнозу, надсилається керівникові підприємства, закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, робочому органові виконавчої дирекції Фонду за місцем знаходженням підприємства, а також профПрАТологу, який направив хворого до спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу.

14.02.2017р. головним управлінням Держпраці у Донецькій області було отримано повідомлення про професійне захворювання (отруєння) №42 від 08.02.2017р., про що його (позивача) було 07.04.2017р. повідомлено Управлянням, але інформації про стан розслідування випадку професійного захворювання щодо нього не було надано.

Відповідно до п.74 Порядку, представники роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), входять до складу комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання, яку утворює головний державний санітарний лікар Автономної республіки Крим, області або міста.

Пунктом 76 Порядку №1232 передбачено, що розслідування у випадку професійного захворювання проводиться протягом десяти робочих днів після утворення комісії з розслідування.

Якщо з об'єктивних причин розслідування не може бути проведене у зазначений строк, строк може бути продовжений керівником закладу, що утворив комісію, але не більш як на один місяць. Копія відповідного наказу надсилається всім членам комісії з розслідування.

Згідно розпорядження КМУ №876-р від 23.11.2016 року «Про уповноваження посадових осіб Державної служби з питань праці на затвердження та підписання окремих видів документів», тимчасово, до внесення змін до законодавства, уповноважити Голову Державної служби з питань праці, начальників територіальних органів Державної служби з питань праці затверджувати та підписувати передбачені законодавством документи, повноваження щодо затвердження та підписання яких відповідно належать до компетенції Головного державного санітарного лікаря України і головних державних санітарних лікарів у межах відповідних територій в частині здійснення функцій і повноважень з реалізації державної політики у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників.

Згідно Порядку №1232 на роботодавці не лежить прямий обов'язок щодо підписання акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Обов'язки роботодавця у даному випадку регулюються пунктами 79 та 80 Порядку №1232. А обов'язок скласти акт розслідування хронічного захворювання лежить безпосередньо на комісії з розслідування, що закріплено у пп.5, п.81 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Таким чином, Головне управління Держпраці в Донецькій області проявляє бездіяльність у розслідуванні професійного захворювання ОСОБА_1, посилаючись на ту обставину, що підприємство на якому позивач працював, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, чим на думку позивача порушує приписи п.76, 81 Порядку №1232.

Оскільки виконати вимоги Головного управління Держпраці в Донецькій області щодо зобов'язання роботодавця направити представника шахти для участі в засіданні комісії в розслідуванні випадку професійного захворювання та підписання акту проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання неможливо, та через зволікання з відповідачем він (позивач) позбавлений можливості отримати групу інвалідності та відповідні страхові виплати, просить суд визнати незаконними дії (бездіяльність) Головного управління Держпраці в Донецькій області щодо відмови в розслідуванні професійного захворювання, зобов'язати відповідача провести розслідування за наявності наданих документів та інформації, при відсутності представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» та надати Акт розслідування хронічного захворювання.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Головного управління Держпраці у Донецькій області щодо відмови у розслідуванні професійного захворювання. Зобов'язано Головне управління Держпраці у Донецькій області провести розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання у позивача та за його результатами видати Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Додатковим рішенням від 28 серпня 2017 року суд стягнув з відповідачів по справі витрати в розмірі по 234,93грн. з кожного.

З вказаними рішенням не погодився відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Добропільського міського відділення та подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, про відмову у задоволені вимог позивача. Вважає що рішення суду ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що 14.02.2017р. до Добропільського міського відділення УВД ФССУ в Донецькій області надійшло повідомлення про професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_1 Відповідно до абз. 2 п. 74 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», 14.02.2017 року за вих.№01/11-04/138 до Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області відділенням Фонду було направлено лист, щодо участі у складі комісії з розслідування професійного захворювання у ОСОБА_1, заступника начальника відділення, начальника відділу страхових експертів, страхового експерта з охорони праці - ОСОБА_8

Після вищезазначеного листа до відділення Фонду з Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області жодних документів щодо проведення засідання комісії з розслідування даного професійного захворювання не надходило.

Також зазначив, що Порядком №1232 чітко визначена процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками. Так, згідно п.74 Порядку, Голова Державної служби з питань праці відповідного рівня утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання, до складу якої входять представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів.

Зазначені заклади, органи та організації протягом однієї доби з моменту одержання повідомлення за формою П-3 повинні надіслати закладові державної санітарно- епідеміологічної служби письмову інформацію про прізвище, ім'я, по батькові та посаду представника (представників), який пропонується до складу комісії з розслідування.

Відповідно до п.п.81, 86 Порядку №1232 лише комісія з розслідування має виключні повноваження щодо проведення розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання, складання акту розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Таким чином Управління Держпраці лише утворює комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання, але само не проводить розслідування причин виникнення професійного захворювання та не видає Акт за формою П-4, як помилково зобов'язав зробити суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги.

Також послався на п.79 Порядку, на виконання якого роботодавець, у встановлений для розслідування строк, зобов'язаний подати комісії з розслідування певний пакет документів з відповідними відомостями згідно переліку. Вже з урахуванням наданих документів та по результатам роботи саме комісія приймає відповідне рішення та складає Акт.

Від роботодавця ПрАТ «ДТЕК «Шахта Комсомолець Донбасу» не надходило інформації та документів передбачених п.79 Порядку №1232, а також не направлено свого представника для включення до комісії, що унеможливлює проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання ОСОБА_1

Крім того, роботодавець, як юридична особа, хоча і перереєструвався 05.06.2015р. у Добропільському міському відділенні УВД ФССУ в Донецькій області, фактично знаходиться на території не підконтрольній державній владі України. Тобто доступу до робочого місця ОСОБА_1 для дослідження умов праці, як це передбачено Порядком, на даний час не має.

Наявність зазначених об'єктивних чинників унеможливлює утворення комісії з розслідування.

Послався на лист виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 13.02.2017 №21-05-3 «Про участь у розслідуванні нещасних випадків, які сталися на територіях, тимчасово не підконтрольних українській владі», в якому міститься роз'яснення, що робочим органам виконавчої дирекції Фонду у Донецькій та Луганській областях., слід забезпечити накопичення інформації, яка їм надходить про нещасні випадки та професійні захворювання, що сталися на території, тимчасово непідконтрольній український владі з метою можливого повернення до розслідування цих випадків після звільнення тимчасово окупованих територій.

Аналогічна позиція викладена у листі Державної служби України з питань праці від 28.11.2016 № 11767/1/4.5-ДП-16 «Про надання роз'яснень».

Вважає, що Управління Держпраці на теперішній час не має законних підстав для утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1

Крім того відповідач не погодився з додатковим рішенням суду про стягнення з нього судового збору і зазначив, що позов ОСОБА_1 було подано до Головного управління Держпраці у Донецькій області, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Добропільського міського відділення було залучено судом першої інстанції в якості співвідповідачів, як і ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу», а рішенням позов задоволено в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності лише Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Відзивів на апеляційну скаргу сторонами не подано.

В судовому засіданні апеляційного суду, що проводилось в режимі відеоконференції з Добропільським міськрайонним судом Донецької області, представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні апеляційного суду, що проводилось в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач Головне управління Держпраці у Донецькій області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, направив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з'явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду підлягає залишенню без змін, додаткове рішення підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч.1-4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в період часу з 14.07.2009 року по 25.12.2015 року працював прохідником 4 та 5 розрядів з повним робочим днем у шахті в ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» (а.с.6-13).

Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 08.02.2017 року №5/98 ДУ «Інститут медицини праці Національної Академії Медичних Наук України, ОСОБА_1 встановлено вперше професійне захворювання: хронічна радикулопатія L5, S1 зліва в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом. Хронічний бронхіт ІІ ступеню., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І ступеню. Видано повідомлення про наявність вперше виявленого професійного захворювання № 42 від 08.02.2017р. (а.с.14).

Наявність у позивача професійного захворювання сторонами не оспорюється.

В подальшому Головне управління Держпраці у Донецькій області листом від 07.04.2017 року повідомило ОСОБА_1, що провести розслідування обставин та причин виникнення його профзахворювання на даний момент не надається можливим, оскільки «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» знаходиться на території тимчасово не підконтрольній українській владі (а.с.15). Аналогічна інформація викладена у листах від 12.06.2017 року, 09.10.2017 року (а.с.16, 17). Рекомендовано звернутися до суду з метою розшуку підприємства (а.с.18).

В липня 2017 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» про зобов'язання вчинити певні дії. Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 06.09.2017 року по справі 227/2233/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії щодо направлення представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» для участі у розслідуванні випадку професійного захворювання та підписання акту проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання згідно наданих документів, задоволенню не підлягають за необґрунтованістю та недоведеністю (а.с.19-21).

Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння) затверджена начальником управління Держпраці у Донецькій області за вих. №4 від 19.12.2016р. (а.с.22, 23).

Також судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу» листом від 24.05.2017р. відмовило ОСОБА_1 у направленні представника свого підприємства для участі у роботі комісії з розслідування випадку його професійного захворювання та (або) підписання акту проведення розслідування причин виникнення проф.захворювання, у зв'язку з тим, що по відношенню до підприємства невідомими особами вчинені протиправні дії, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.206 КК України. Вказані дії блокують господарську діяльності підприємства, що призвело до неможливості здійснення товариством виробничої та фінансово-господарської діяльності (а.с.24).

Зазначену відповідь підписала представник підприємства ОСОБА_9 за довіреністю на представлення інтересів від 19.12.2016 року, посвідченою в м.Добропілля Донецької області по вул.Київська 1, за юридичною адресою підприємства після його перереєстрації на території підконтрольній державній владі України. Довіреність підписана директором ПрАТ «ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу» ОСОБА_10 (а.с.25-27).

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Добропільського міського відділення листом від 14.02.2017р. направило для участі у складі комісії розслідування професійного захворювання у ОСОБА_1 заступника начальника відділення - начальника відділу страхових експертів, страхового експерта з охорони праці (а.с.71).

Крім того, суд першої інстанції встановив, що згідно витягу з ЄДРПОУ, місцезнаходженням ПрАТ «ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу» є Донецька область, м.Добропілля, вул.Київська 1. Саме за вказаною адресою представник підприємства отримав повістки в судові засідання (а.с.54, 67). Суд зробив висновок, що підприємство, на якому працював позивач, перебуває на території підконтрольній українській владі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, з чим погоджується колегія суддів, суд першої інстанції виходив з того, що згідно Порядку №1232 на роботодавці не лежить прямий обов'язок щодо підписання акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Обов'язки безпосередньо роботодавця у даному випадку регулюються пунктами 79 та 80 згаданого Порядку. У той час як обов'язок скласти акт розслідування хронічного захворювання лежить безпосередньо на комісії з розслідування, що закріплено у пп.5 п.81 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».

Тривале зволікання та фактична відмова Головного управління Держпраці в Донецькій області на неодноразові звернення позивача щодо розслідування його професійного захворювання, не видання наказу про створення комісії з розслідування, та не вчинення жодних дій для виконання покладених на нього обов'язків, свідчать про бездіяльність, яка доведена позивачем в суді.

Пославшись на ст.ст.19, 55, 124 Конституції України, ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.16 ЦК України, суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, хоча і чітко не передбачений законом (зокрема ст.16 ЦК України), але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням та задовольнив вимоги в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача провести розслідування за наявності наданих документів та інформації за відсутності представника ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу», суд правильно виходив з того, що підприємство перебуває у м.Добропіллі Донецької області (на території підконтрольній українській владі) тому залучити представника підприємства до участі у комісії є безпосереднім обов'язком відповідача.

Перевіряючи правомірність дій відповідача Головного управління Держпраці у Донецькій області щодо неможливості провести розслідування причин виникнення професійного захворювання ОСОБА_1 через неможливість утворити комісію, оскільки підприємство ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» знаходиться на території не підконтрольній органам державної влади України, та не надає кандидатури свого представника для створення комісії з розслідування, викладені у листах від 07.04.2017р., 12.06.2017р., 09.10.2017р. (а.с.15-18), колегія суддів виходить з наступного.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах:

- пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці;

- соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань;

- встановлення єдиних вимог з охорони праці для всіх підприємств та суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності та видів діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено положення про Державну службу України з питань праці.

Відповідно до пункту 1 Положення, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпунктом 13 пункту 4 Положення встановлено, що Держпраці, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за своєчасністю та об'єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків, а підпунктом 27 встановлено, що дана установа проводить, у тому числі, розслідування обставин та причин виникнення гострих і хронічних професійних захворювань та отруєнь.

Крім цього, Положення наділяє даний орган виконавчої влади певними повноваженням. Зокрема підпунктами 50 та 54 п.4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці:

50) видає в установленому порядку роботодавцям, суб'єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні або за кордоном, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, фондам загальнообов'язкового державного страхування, виконавчим органам міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад, а також центральним органам виконавчої влади обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства з питань, які належать до компетенції Держпраці, та вносить пропозиції щодо накладення дисциплінарних стягнень на посадових осіб, винних у порушенні законодавства;

54) накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

В своїй роботі відповідач Головне управління Держпраці у Донецькій області також керується відповідним положенням про «Головне управління Держпраці у Донецькій області», та є територіальним органом Державної служби України з питань праці (п.1 Положення).

Підпунктами 27, 46, 47, 48, 50 пункту 4 даного Положення передбачено, що Управління Держпраці у Донецькій області, відповідно до покладених на нього завдань:

27) проводить:

…….

- розслідування обставин та причин виникнення гострих і хронічних професійних захворювань та отруєнь;

……

46) видає в установленому порядку роботодавцям, суб'єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні або за кордоном, наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, фондам загальнообов'язкового державного страхування, виконавчим органам міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад, а також центральним органам виконавчої влади обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушень законодавства з питань, які належать до компетенції Держпраці, та вносить пропозиції щодо накладення дисциплінарних стягнень на посадових осіб, винних у порушенні законодавства;

47) складає у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про такі правопорушення і накладає адміністративні стягнення;

48) зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв,

50) накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом, питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до п.74 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, області або міста утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі-комісія з розслідування), до складу якої входять: представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів.

Зазначені заклади, органи та організації протягом однієї доби з моменту одержання повідомлення за формою П-3 повинні надіслати закладові державної санітарно-епідеміологічної служби письмову інформацію про прізвище, ім'я, по батькові та посаду представника (представників), який пропонується до складу комісії з розслідування.

Згідно з п. 75 Порядку, у разі ліквідації підприємства без правонаступника до складу комісії з розслідування входить представник місцевої держадміністрації за місцем реєстрації підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до професійного захворювання.

Пунктом 76 Порядку передбачено, що розслідування випадку професійного захворювання проводиться протягом десяти робочих днів після утворення комісії з розслідування. Якщо з об'єктивних причин розслідування не може бути проведене у зазначений строк, він може бути продовжений керівником закладу, що утворив комісію, але не більш як на один місяць. Копія відповідного наказу надсилається всім членам комісії з розслідування.

Як вже зазначалось, повідомлення про професійне захворювання ОСОБА_1 надійшло до Головного управління Держпраці у Донецькій області 14.02.2017р. Але до цього часу відповідач, у встановлені Порядком строки, не утворив комісію з розслідування причини виникнення професійного захворювання, не провів розслідування даного випадку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене і встановлені судом фактичні обставини справи, а саме реєстрацію підприємства відповідача на території підконтрольній органам державної влади України, наявність у Головного управління Держпраці у Донецькій області вихідних медичних даних (медичного висновку центральної лікарської-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання), даних про умови праці (довідка про умови праці робітника при підозрі в нього професійного захворювання), а також при наявності зазначених вище дискреційних повноважень, які надають даному органу можливість діяти за власним розсудом, в межах закону та наданих йому повноважень, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (правова позиція яка міститься в Постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13), свідчать про безумовну бездіяльність відповідача щодо використання всіх правових механізмів та можливостей для утворення відповідної комісії та розслідування причин виникнення професійного захворювання позивача.

Колегія суддів приходить до висновку, що бездіяльність відповідача порушує, гарантовані Конституцією України права позивача на соціальний захист.

Колегія також наголошує, що право на справедливий суд гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однією зі складових даного права, як це визначив в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, є принцип правової визначеності. У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення стабільного правового положення людини шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип правової визначеності є різновидом загальних принципів права. Він знаходить своє відображення у джерелах права ЄС і застосовується у практиці ЄСПЛ, є спільним для правопорядків держав членів ЄС і набуває поширення у праві України. Порівняльний аналіз змісту принципу правової визначеності в європейському і національному праві сприятиме кращому розумінню його сутності й призначення у правовому регулюванні, а з'ясування вимог, які випливають з цього принципу, пошуку більш ефективних способів адаптації законодавства України до принципів права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки, саме держава не виконала свій обов'язок запровадити чітку процедуру утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання та проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, що сприяло б юридичній визначеності у спірних правовідносинах, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №819/1249/17.

Також колегія зазначає, що відповідач не виконав вимоги Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, фактично пославшись на невиконання вимог даного Порядку підприємством ПрАТ «ДТЕК шахта Комсомолець Донбаса».

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що не надання роботодавцем кандидатури члена комісії з проведення розслідування не може бути підставою для відмови особі у реалізації гарантованих Конституцією України прав на соціальний захист, а також на повне відшкодування шкоди.

Доводи апеляційної скарги про неможливість Держпраці провести розслідування випадку професійного захворювання, через відсутність повноважень, неможливість утворити комісію з розслідування, через не направлення роботодавцем свого представника, та посилання на листи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 13.02.2017р. №21-05-3 «Про участь у розслідуванні нещасних випадків які сталися на територіях, тимчасово не підконтрольних українській владі», не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з у рахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині даної постанови.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування додаткового рішення суду першої інстанції від 28.08.2018р. про розподіл судових витрат, то на думку колегії суддів вони є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної норми передбачено: «якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат».

За подання до суду першої інстанції позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 704,80грн. (а.с.28).

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов'язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Враховуючи наведене, а також те, що оскільки у задоволені апеляційної скарги стосовно задоволених позовних вимог відмовлено, вимог до залучених судом у якості відповідачів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Добропільського міського відділення, ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» позивачем заявлено не було, та судом не задовольнялось, то понесені позивачем судові витрати у розмірі 704,80грн. підлягають стягненню з Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Керуючись статтями 367, 374-376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Добропільського міського відділення задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2018 року в частині визнання незаконною бездіяльності Головного управління Держпраці у Донецькій області та зобов'язання провести розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 і видачі акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 залишити без змін.

Додаткове рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2018 року скасувати.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області (юридична адреса: 85302 м.Покровськ, Донецької області, вул.Прокоф'єва, 82, ) на користь ОСОБА_1, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: В.Б. Азевич

О.І. Корчиста

Повний текст постанови складено 24 січня 2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв