Номер справи 623/1441/19
Номер провадження 2/623/491/2019
РІШЕННЯ

іменем України

25 червня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Герцова О.М.,

з участю секретаря судового засідання: Рзаєвої І.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізюмі цивільну справу за позовною заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державний нотаріус Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Зелінська Т.І. про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним,-

в с т а н о в и в :

09 квітня 2019 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державний нотаріус Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Зелінська Т.І. про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Просив суд визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.09.2017 № 1-1267, видане державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Зелінською Т.І. недійсним в частині включення до складу спадщини гр. ОСОБА_1 недоотриманої, його батьком - ОСОБА_2 , сума страхової виплати в розмірі 18 071,75 грн. за період з 01.01.2015 по 29.01.2017 та стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області () сплачений, згідно платіжного доручення від 28.03.2019 № 1177, судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Відповідач у справі ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, надав заперечення, де вказав, що його померлий батько, ОСОБА_2 не був зобов`язаний переміщуватися з тимчасово окупованої території України для звернення про продовження страхових виплат, відсутність такого звернення не є підставою припинення виплат, склад спадщини, визначений державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області області Зелінською Т.І., у свідоцтві про прийняття спадщини за законом є правильним, нотаріус відповідно до вимог ст. 1227 ЦК України правомірно видав йому свідоцтво про право на спадщину за законом, у тому числі на недоотримані страхові виплати, оскільки його зміст повністю кореспондується зі змістом інформації з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про наявність заборгованості за страховими виплатами, тому вважає позовні вимоги необгрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Просив у задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до нього про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні відповідача - державний нотаріус Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Зелінська Т.І. до суду не з`явилася, клопотань або запечень не надала.

Вивчивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п.1 та 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України серед способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та визнання правочину недійсним.

Як визначено у ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч.1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч.1 статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Виходячи із змісту ст.1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265цього Кодексу, зокрема спадкоємці першої черги за законом.

Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні було встановлено наступне.

Державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Зелінською Т.І. 26 вересня 2017 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким державний нотаріус посвідчує, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_2 , 1932 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .(а.с.6)

До складу спадщини, зокрема, входить право на недоотриману суму страхових виплат на загальну суму 20 681,75 грн., що підтверджується довідкою, виданою управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 29 серпня 2017 року вих. №04/661.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення АТО, встановлено постановою правління Фонду від 11 грудня 2014 року № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

У пункті 1 розділу III цього Порядку зазначено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви.

Особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Потерпілий ОСОБА_2 у 2014 році звернувся за продовженням страхових виплат до Токмацького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Запорізькій області, де йому було проведено страхові виплати за жовтень-грудень 2014 року. З 01.01.2015 зазначеним відділенням були припинені виплати щомісячних страхових виплат.

Надалі потерпілий - ОСОБА_2 , за період з 01.01.2015 по 29.01.2017 (дата смерті потерпілого), не звертався з відповідною заявою до робочих органів Фонду, що знаходяться на території підконтрольній владі України, будь-якої інформації не запитував, доказів переміщення з окупованої території не надавав, дії Фонду не оскаржував. У зв`язку з чим, потерпілому ОСОБА_2 залишились невиплаченими щомісячні страхові виплати лише за червень - вересень 2014 року на загальну суму 2610,00 грн.

Щомісячні страхові виплати за період з 01.01.2015 по 29.01.2017, могли бути нараховані ОСОБА_2 лише на підставі його заяви робочим органом Фонду за фактичним місцем його проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Потерпілий за життя не звертався до робочих органів Фонду, розташованих на території підконтрольній владі України, та не скористався своїм правом на отримання призначених страхових виплат, відповідно до чинного законодавства України, тому в Управлінні щомісячні страхові виплати з 01.01.2015 року по день смерті потерпілого - ОСОБА_3 не нараховувались.

У зв`язку з тим, що потерпілий - ОСОБА_2 не набув права на щомісячні страхові виплати в сумі 18 071,75 грн. за період з 01.01.2015 по 29.01.2017 (дата смерті потерпілого), оскільки не звертався до робочих органів Фонду на території підконтрольній владі України, спадкоємець - ОСОБА_1 також не має права на отримання зазначеної суми страхових коштів, так як ці кошти не входять до складу спадщини.

Виходячи зі змісту листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідачами у справах про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним мають визначатись спадкоємці, а нотаріус, який видав свідоцтво про право на спадщину має бути залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до Постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» призначення та продовження виплати за рахунок коштів державного соціального страхування особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509.

Відповідно до п.8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою КМ України від 01.10.2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати.

Згідно з п. 1 розділу III «Продовження раніше призначених страхових виплат» Постанови №20 особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта.

Тобто, щомісячні страхові виплати за період з 01.01.2015 по 29.01.2017, могли бути нараховані ОСОБА_2 лише на підставі його заяви робочим органом Фонду за фактичним місцем його проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Проаналізувавши усі надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, сплачені представником позивача також підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,76-81,258,259,264,265,268ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1259, 1268 ЦК України,п. 3.14 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

в и р і ш и в :

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державний нотаріус Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Зелінська Т.І. про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним - задовольнити.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.09.2017 № 1-1267, видане державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Зелінською Т.І. недійсним в частині включення до складу спадщини гр. ОСОБА_1 недоотриманої, його батьком - ОСОБА_2 , суми страхової виплати в розмірі 18 071,75 грн. за період з 01.01.2015 по 29.01.2017.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області () сплачений, згідно платіжного доручення від 28.03.2019 № 1177, судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.М.Герцов