П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2019 року місто Київ

справа № 758/9555/18

провадження №22-ц/824/11666/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Мазурик О.Ф., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Родовід Банк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 ,

на рішення Подільського районного суду м.Києва від 12 червня 2019 року, ухвалене у складі судді Ларіонової Н.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання зобов`язання припиненим та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Родовід Банк» про визнання зобов`язання за договором застави транспортного засобу № 32.2/АЄ-044.07.2 від 27 червня 2007 року припиненим та припинення обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо транспортного засобу.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 27 червня 2007 рок між ним та ПАТ «Родовід Банк» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого він отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 23733 доларів США, з терміном повернення по 26 червня 2014 року включно.

З метою забезпечення виконання за кредитним договором між ним та банком був укладений договір застави транспортного засобу.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на сьогодні є чинним обтяження, яке зареєстроване 10 липня 2007 року: заборонено відчужувати транспортний засіб, термін дії обтяження встановлено до 6 липня 2022 року.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 10 травня 2016 року задоволені позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 5842,94 долари США - суму простроченої заборгованості за кредитом; 164751,88 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; 2873,33 грн. - пеню за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту; 25507,90 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості по тілу та процентам; 444,60 грн. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 959,51 грн. - сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 10 травня 2016 року в частині стягнення пені з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» змінено, зменшено розмір пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості з 164751,88 грн. до 10000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Заборгованість, визначена рішенням суду, ОСОБА_3 за погодженням з банком була повністю погашена 6 квітня 2018 року.

6 квітня 2018року ОСОБА_3 звернувся до банку з заявою надати документи про відсутність кредитної заборгованості та просив зняти обтяження з заставного майна.

Банк листом від 8 травня 2018 року відмовив у знятті обтяження у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна з транспортного засобу, з тих підстав, що у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору наявні штрафні санкції, що не увійшли до заборгованості, яка стягнута за рішенням суду, а саме пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 2264,26 доларів США та 3% річних в сумі 350,14 доларів США.

Позивач вважає підстави для відмови у задоволенні його заяви незаконними, оскільки на момент пред`явлення ним позову, банк до суду з вимогами про стягнення пені та 3% річних не звертався, у разі звернення банку до суду з позовом у позивача була б можливість довести неправомірність таких нарахувань. Пеня та 3% річних не є складовою кредитного зобов`язання.

Позивач в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором і вважає, що право застави за договором застави повинно бути припиненим на підставі ст.593 ч.1 п.1 ЦК України, у зв`язку з припиненням зобов`язання припиненого заставою.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 12 червня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає, що рішення винесено з порушенням норм матеріального права. Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що кредитний договір припинив свою дію в силу закону в 2015 році, коли банк звернувся до суду, а рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13 червня 2017 року засвідчуються закінчення дії кредитного договору.

Судом першої інстанції не враховано та не надано належної оцінки тому доказу, що в момент звернення апелянта до відповідача з листом про не пред`явлення виконавчих листів на примусове виконання, відповідач погодився у своїй відповіді, що борг встановлений рішенням апеляційного суду, є залишком заборгованості за кредитним договором. Суд не надав належної оцінки та не звернув належної уваги, що до моменту звернення банку до суду з вимогами про стягнення заборгованості позивачем було сплачено 27689,04 доларів США та 37989,55 грн., тоді як кредит отримано в сумі 23733 доларів США.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. У відзиві посилається на те, що банк, звернувшись до суду з позовом в 2015 році, просив стягнути існуючу заборгованість, вимогу про дострокове стягнення кредиту не заявляв. Кредитним договором встановлено строк кредитування до 26 червня 2014 року, що також підтверджує неможливість заявлення позовної вимоги про дострокове стягнення всієї суми наданого кредиту. ОСОБА_3 не було дотримано запропонованого ним графіку платежів, та порушено строки здійснення таких платежів. Позивачем у цій справі не заявлялась вимога про визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором. Зобов`язання за договором застави є похідним від зобов`язань за кредитним договором і самостійно існувати не можуть. Враховуючи, що кредитний договір свою дію не припинив, а в позивача наявні невиконані зобов`язання, відсутні правові підстави для визнання договору застави припиненим.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.223), подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність.

Представник ПАТ «Родовід Банк» - адвокат Гаркавенко І.Г. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 27 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», був укладений кредитний договір № 32.2/АЄ-044.07.2, згідно з умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 23730 доларів США терміном по 26 червня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 7,7% річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами у справі був укладений нотаріально посвідчений договір застави № 32.2/АЄ-044.07.2, предметом якого є автомобіль марки SKODA, д.н.з. НОМЕР_1 .

Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 10 травня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» стягнуто 5842,94 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 164751 грн.88 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, 2873 грн.33 коп. - пеня за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту, 25507 грн.0 коп. - 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 959 грн.51 коп. - сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за плато за обслуговування кредиту, а всього 194537 грн.23 коп. та 5842,94 доларів США.

24 травня 2017 року позивач надіслав відповідачу лист, в якому зазначив про те, що у зв`язку з виконанням в повному обсязі рішення суду, просить зняти обтяження з автомобіля.

Листом від 25 червня 2018 року за вих. № 09.2-11-б.б/3459 відповідач повідомив позивача про те, що у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у позивача наявна заборгованість, що не увійшла до рішення суду, а саме: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 2264,26 доларів США та 3 % річних в сумі 350,14 доларів США.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості, наданої відповідачем, позивач має перд відповідачем заборгованість за період з 13 листопада 2015 року по 5 грудня 2018 року, яка складається з: 2264,26 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором; 350,14 доларів США - 3% річних.

Крім того, судом установлено, що позивачем були порушені зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка стягнута рішенням суду. Заборгованість, яка стягнута рішенням суду, виникла станом на 12 листопада 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач має перед відповідачем заборгованість за період з 13 листопада 2015 року по 5 грудня 2018 року , яка складається з 2264,26 доларів США - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, 350,14 доларів США - 3% річних, а за умвами кредитного договору визначено, що договір діє до повного погашення позичальником заборгованості, тому відсутні підстави вважати, що зобов`язання за кредитним договором припинилися. Розмір пені та 3% річних, що нараховані відповідачем позивачу, строки та правомірність їх нарахування не є предметом розгляду у даній справі, Оскільки зобов`язання ОСОБА_3 за кредитним договором не припинилися, тому відсутні підстави вважати припиненими зобов`язання за договором застави. Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що нормами глави 50 «Припинення зобов`язання ЦК України» не передбачено такої підстави для припинення зобов`язання як сплив позовної давності. За загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову у позові з підстав пропущення позовної давності, зобов`язання за договором не припиняються.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Нормами ч.1 ст.509 і ст.526 ЦК України визначено - зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Право застави припиняється у разі припинення зобов`язання забезпеченого заставою ( п.1 ч.1 ст.593 ЦК України). Аналогічне положення міститься у ст.28 Закону України «Про заставу».

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що його зобов`язання за договором застави припинилися, оскільки ним виконані умови кредитного договору. Відповідач же в порушення вимог закону відмовляється зняти обтяження з належного йому транспортного засобу.

Отже, у даному випадку підлягає з`ясуванню питання чи припинилися зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором.

Установлено, що за умовами кредитного договору строк кредитування встановлений по 26 червня 2014 року. У зв`язку з наявною у ОСОБА_1 заборгованістю ПАТ «Родовід Банк» у грудні 2016 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 5 жовтня 2016 року, зміненим рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13 червня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 5842,94 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 10000 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, 273 грн.33 коп. - пеня за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту, 25507 грн.90 коп. - 3% річних від суми простроченої заборгованості по тілу та процентам, 444 грн.60 коп. - 3% річних від суми прострочен6ої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 959 грн.51 коп. - сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту.

Рішення суду до примусового виконання не зверталось.

Станом на квітень 2018 року рішення суду ОСОБА_3 виконане, що підтверджується листом АТ «Родовід Банк».

За таких обставин наявні підстави вважати, що зобов`язання за кредитним договором припинені у зв`язку з їх виконанням боржником.

Пеня та три проценти річних, нараховані банком на суму кредитної заборгованості, яка стягнута за рішенням суду, не є складовою кредитного зобов`язання.

Правовідносини, які виникли після ухвалення рішення суду, регулюються ст.625 ЦК України.

При цьому, суд звертає увагу на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, яким встановлено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав уважати зобов`язання ОСОБА_3 за кредитним договором припиненими, не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Посилання представника відповідача на відсутність рішення суду , яким вирішено питання про припинені зобов`язань за кредитним договором, як на підставу неможливості вирішувати питання про припинення зобов`язань за договором застави, не заслуговують на увагу, оскільки саме по собі рішення суду про стягнення заборгованості свідчить про закінчення строку дії договору та припинення зобов`язань за кредитним договором, а виконання цього рішення боржником свідчить про виконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором.

Оскільки зобов`язання за кредитним договором припинені, наявні визначені п.1 ч.1 ст.593 ЦК України підстави вважати припиненими зобов`язання за договором застави.

За таких обставин рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволенню позовних вимог позивача, зобов`язання за кредитним договором слід визнати припиненими. Крім того, у зв`язку з тим, що банк відмовив позивачу у знятті обтяжень з предмету застави, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії щодо припинення обтяження.

Разом з тим, слід зазначити, що судом першої інстанції невірно врахований правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 15 травня 2017 року по справі № 6-786цс17, оскільки фактичні обставини та правовідносини у цих справах різні, позивач в своїй позовній заяві не посилався на сплив позовної давності як на підставу припинення зобов`язань за договором застави.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору за подання позо до суду в сумі 1409 грн.60 коп., та подання апеляційної скарги в сумі 2114 грн.41 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 12 червня 2019 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати припиненими зобов`язання за договором застави транспортного засобу №32.2/АЄ-044.07.02, який укладено 27 червня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_1 (ІНД НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., зареєстрований в реєстрі № К-1858.

Зобов`язати ПАТ «Родовід Банк» припинити обтяження шляхом подання реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження з подальшим вилученням відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо транспортного засобу марки SKODA, модель OCTAVIA А5 1.6, 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 згідно з договором застави транспортного засобу № 32.2/АЄ-044.07.02, який укладено 27 червня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк, та ОСОБА_1 (ІНД НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., зареєстрований в реєстрі № К-1858.

Стягнути з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3524 грн.01 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 9 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: О.Ф. Мазурик

Л.Д. Поливач