Справа № 195/1427/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
05.12.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,
Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач у справі ОСОБА_1 , в серпні 2010 року, звернулася до TOB «Славутич» з пропозицією передати належну їй земельну ділянку в оренду TOB «Славутич».
За проханням ОСОБА_1 , в рахунок попередньої плати за оренду земельної ділянки, їй, з каси ТОВ «Славутич» було видано 40 000,00 (сорок тисяч) гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером № 794 від 06.08.2010 року, з відповідними власноручними записами та підписом ОСОБА_1 , щодо отримання нею зазначених грошових коштів.
Щодо управління та розпорядження земельною ділянкою, ОСОБА_1 було видано довіреність від 05.08.2010 року, зареєстрована в реєстрі за № 1402, на ім`я ОСОБА_2 .
TOB «Славутич» звернулося до суду про визнання зазначеного Договору-2 недійсним, проте ПП «Агрофірма Борисфен» було надано Договір оренди землі від 14 вересня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Агрофірма Борисфен», зареєстрований 28.05.2010 року у відділі Держкомзему у Томаківському районі.
Відповідно, з цього моменту, TOB «Славутич» стало відомо про укладення Договору оренди землі від 14 вересня 2009 року ОСОБА_1 і ПП «Агрофірма Борисфен», що унеможливлює визнання та реєстрацію Договору оренди землі від 01 листопада 2010 року укладеного між TOB «Славутич» та ОСОБА_1 дійсним, відповідно до суду TOB «Славутич» було подано заяву про залишення цивільної справи № 195/201/19 без розгляду.
Тобто, виходячи з наведеного, ОСОБА_1 від TOB «Славутич», згідно видаткового касового ордеру № 794 від 06.08.2010 року, отримано грошові кошти в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень без достатньої правової підстави, так як остання не мала правових підстав укладати з TOB «Славутич» Договір оренди землі від 01 листопада 2010 року, враховуючи те, що нею з ПП «Агрофірма Борисфен» було укладено Договір оренди землі від 14 вересня 2009 року.
Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
У зв`язку із вищезазначеним у відповідача виникло зобов`язання щодо повернення отриманих коштів, і відповідно до статті 625 ЦК України він зобов`язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення та збитки від інфляції.
Відповідно до частини другої статті 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).
Позивач зазначає, що сума грошового боргу становить 40 000,00 (сорок тисяч) гривень.
Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами.
Відсоткова ставка: 3% на день, розраховується за формулою:
[Відсотки] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів]
Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 09.09.2016 року по 09.09.2019 року складає 3 603,28 (три тисячі шістсот три) гривні 28 копійок.
Розрахунок інфляційних збитків
Боргові періоди:
Розраховується за формулою:
[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період,
[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]
Позивач в судове засідання не з`явився, але представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що в рахунок попередньої плати за оренду земельної ділянки, відповідачу ОСОБА_1 , з каси ТОВ «Славутич» було видано 40 000,00 (сорок тисяч) гривень, що підтверджується копією видаткового касового ордеру № 794 від 06.08.2010 року, з відповідними власноручними записами та підписом ОСОБА_1 , щодо отримання нею зазначених грошових коштів.
З копії довіреності від 05.08.2010 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1402, посвідченої приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Корнієнком Ю.В., вбачається, що відповідач ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 управляти та розпоряджатися належним їй на праві особистої власності нерухомим майном.
Зазначені обставини підтверджуються листом від 07.02.2019 року за № Р-6/0-035-5/147/-19 на звернення представника за довіреністю ОСОБА_2 , наданими Відділом Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області, копію якого додано до матеріалів справи.
TOB «Славутич» звернулося до суду про визнання зазначеного Договору-2 недійсним, проте ПП «Агрофірма Борисфен» було надано Договір оренди землі від 14 вересня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Агрофірма Борисфен», зареєстрований 28.05.2010 року у відділі Держкомзему у Томаківському районі, копі. Якого додано до матеріалів справи.
Тобто позивачу TOB «Славутич» стало відомо про укладення Договору оренди землі від 14 вересня 2009 року відповідача ОСОБА_1 і ПП «Агрофірма Борисфен», що унеможливлює визнання та реєстрацію Договору оренди землі від 01 листопада 2010 року укладеного між TOB «Славутич» та ОСОБА_1 дійсним, відповідно до суду TOB «Славутич» було подано заяву про залишення цивільної справи № 195/201/19 без розгляду, що підтверджується доданою ухвалою Томаківського районного суду від 14.05.2019 з ЄДРСР.
Тому, виходячи з наведеного, відповідачем ОСОБА_1 від позивача TOB «Славутич», згідно видаткового касового ордеру № 794 від 06.08.2010 року, отримано грошові кошти в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень без достатньої правової підстави, так як остання не мала правових підстав укладати з TOB «Славутич» Договір оренди землі від 01 листопада 2010 року, враховуючи те, що нею з ПП «Агрофірма Борисфен» було укладено Договір оренди землі від 14 вересня 2009 року.
Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.
Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
У зв`язку із вищезазначеним у відповідача виникло зобов`язання щодо повернення отриманих коштів, і відповідно до статті 625 ЦК України він зобов`язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення та збитки від інфляції.
Відповідно до частини другої статті 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).
За приписами статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, таке прострочення є триваючим правопорушенням, і право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (Постанова ВСУ від 26.04.2017 у справі № 918/329/16).
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.
За змістом наведеної норми закону нараховані інфляційні втрати на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки вони є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними коштами, що належать до сплати кредиторові.
Отже сума грошового боргу становить 40 000,00 (сорок тисяч) гривень.
Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами.
Відсоткова ставка: 3% на день, розраховується за формулою:
[Відсотки] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів]
Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 09.09.2016 року по 09.09.2019 року складає 3 603,28 (три тисячі шістсот три) гривні 28 копійок.
Розрахунок інфляційних збитків
Боргові періоди:
Розраховується за формулою:
[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період,
[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]
Всього: сума втрат від інфляції за користування грошовими коштами за період з 09.09.2016 року по 09.09.2019 року складає: 17 752.00 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що існують всі підстави для задоволення даних позовних вимог.
Згідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ч.2 ст.247, 258-259, 265, 280-284 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя: Л. А. Кондус