Справа номер 489/575/19
Провадження номер 22-ц/812/965/19 Головуючий суду першої інстанції Коваленко І.В.
Категорія 53 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Лисенка П.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Коваленка І.В. в приміщенні суду в м.Миколаєві, за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» (далі ЖКП ММР «Південь») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала до суду позов до ЖКП ММР «Південь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 72 005,50 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 вказувала, що працювала у ЖКП ММР «Південь» з 12 квітня 2017 року до 19 жовтня 2018 року на посаді директора підприємства. Трудовий договір було розірвано за згодою сторін.

Однак, роботодавцем не було здійснено повний розрахунок при звільненні, а саме не виплачено 2 087,50 грн.

З огляду на даний факт ОСОБА_1 вказувала на обов`язок ЖКП ММР «Південь» на підставі ст.117 КЗпП України сплатити їй із розрахунку середньоденної заробітної плати в сумі 1 028,66 грн. середній заробіток за період затримки виплати заробітної плати з 19 жовтня 2018 року до 31 січня 2019 року в сумі 72 005,50 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. З ЖКП ММР «Південь» на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку заробітної плати з 20 жовтня 2018 року до 31 січня 2019 року в сумі 72 005,50 грн., а на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення мотивоване тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними доказами.

Не погоджуючись з рішенням суду, ЖКП ММР «Південь» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначав, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення, а тому дійшов неправильного висновку про доведеність позовних вимог. Позивач на час звільнення була керівником підприємства і замість виплати заробітної плати працівникам під час здійснення нею повноважень директора ЖКП ММР «Південь» спрямовувала кошти на інші потреби, а тому її вимоги є безпідставними.

Відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з п.п.2,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за

останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З матеріалів справи вбачається, що з 12 квітня 2017 року по 19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 працювала у ЖКП ММР «Південь» на посаді директора підприємства (а.с.4-10).

19 жовтня 2018 року вона була звільнена з посади за згодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України (а.с.11).

Станом на зазначену дату згідно з довідкою підприємства №304 від 19.10.2018 р. заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 становила 66 017,07 грн. (а.с.15).

16 листопада 2018 року ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату в сумі 63 929,57 грн. (а.с.14).

Відповідно до довідки ЖКП ММР «Південь» від 29.01.2019 р. №30 в серпні 2018 року ОСОБА_1 нараховано заробітну плату в сумі 21 601,76 грн. за 22 робочі дні, у вересні 2018 року таку ж суму за 20 робочих днів. Середньоденна заробітна плата її за вказаний період становила 1028,66 грн. (а.с.12).

Станом на 22 січня 2019 року заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 складала 2087,50 грн., що підтверджується довідкою ЖКП ММР «Південь» від 29.01.2019 р. №31 (а.с.16).

Даних про сплату вказаної заборгованості ЖКП ММР «Південь» на користь позивача матеріали справи не містять.

Таким чином затримка остаточного розрахунку по заробітній платі ОСОБА_1 за період з 20 жовтня 2018 року по 31 січня 2019 року (межі позовних вимог) становить 71 робочий день.

А отже, ОСОБА_1 ., виходячи з вищевикладених норм законодавства, мала право на отримання середнього заробітку у сумі 73 034,86 грн. (71 робочий день х 1028,66 грн.).

Позовні вимоги нею заявлено на суму 72 005,50 грн.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у межах заявлених нею позовних вимог є правильним.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам і правильно застосував норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду, ухваленого з додержанням норм законодавства.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

П.П. Лисенко

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.