Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2871/19
Провадження № 2/209/1363/19
"29" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лобарчук О.О.,
при секретарі Золотих Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Короткий зміст позовних вимог
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , що дасть підстави для зняття їх з реєстраційного обліку.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, ОСОБА_1 , перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 27 листопада 1982 року. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 11 грудня 1989 року, згідно ордеру на житлове приміщення № НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення Баглійського РВК, на склад сім`ї із чотирьох осіб: чоловіка, ОСОБА_2 , її, ОСОБА_1 , та їх двох, на той час, неповнолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вони отримали квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Всі члени родини одразу були зареєстровані в квартирі та стали постійно в ній проживати. Складається квартира із трьох кімнат, житловою площею 40,7 кв. м., загальною площею 71,8 кв.м. Основним квартиронаймачем житлового приміщення є ОСОБА_2 . Після створення своєї родини, сином ОСОБА_6 і народження у нього, ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина ОСОБА_7 , дитина також була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 ), однак в квартирі онук ОСОБА_8 ніколи не проживав, а мешкав разом із батьками за іншою адресою. Сімейне життя у неї з ОСОБА_2 не склалось і у 2004 році сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені, а у теперішній час, Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, вирішується питання розірвання шлюбу між ними. Після припинення сімейних відносин між нею і відповідачем, тобто у 2004 році, ОСОБА_2 , забравши всі свої особисті речі і документи, із квартири виїхав, і більше з ціллю проживання не повертався, і не цікавився квартирою як місцем проживання. Раніше вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням знятись з реєстраційного обліку в квартирі, адже в квартирі він не мешкає і протягом всього часу реєстрації не сплачував ані квартплату, ані комунальні платежі, не підтримував квартиру у належному санітарно-технічному стані, він обіцяв це зробити у найближчий час, але своїх обіцянок не виконав. Згодом, будь-який зв`язок між ними було втрачено, однак до теперішнього часу ОСОБА_2 продовжує бути зареєстрованим у квартирі по АДРЕСА_1 . Зараз в квартирі проживаю вона однак, сини їй допомагають у сплаті комунальних платежів, а колишній чоловік і онук не надають ніякої допомоги в утриманні квартири або сплаті обов`язкових платежів. У зв`язку з реєстрацією відповідачів у квартирі, у теперішній час вона опинились в складному матеріальному становищі, оскільки їй доводиться сплачувати щомісячні комунальні платежі за непроживаючих в квартирі осіб, при цьому, вона не має можливості оформити субсидію, так як в квартирі зареєстровані особи, про яких вона не може надати будь-яку інформацію, та які тривалий час в ній не проживають, а через значне підвищення тарифів на комунальні послуги, явона не може в повному обсязі оплачувати квартплату та комунальні послуги, що надаються до житлового приміщення, без державної пільги. До того ж, вона не має можливості приватизувати квартиру, оскільки в ній значаться зареєстрованими колишні члени родини, які не мешкають у житловому приміщенні вже тривалий час, а зняти відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі можливо лише шляхом звернення до суду з цим позовом про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що стане підставою для зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в квартирі.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористалися та не повідомили суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подали.
Процесуальні дії у справі.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.42)
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
29 листопада 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно позовної заяви встановлено, що 11 грудня 1989 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримали ордер на житлове приміщення №1255, виданого на підставі рішення Баглійського РВК, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно акту про непроживання КП КМР «УКОЖФ» від 24.07.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2004 року по теперішній час, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійсно не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з моменту реєстрації в даній квартирі по теперішній час.(а.с.14)
Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення впродовж шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.
Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік.
Відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_2 , понад шість місяців без поважних причин, а відповідно втратили право користування житлом, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення її прав, з боку відповідачів, за захистом якого вона звернулася до суду.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідачів сплачений судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 223, 258-265, 272 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , що дасть підстави для зняття їх з реєстраційного обліку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складений 29.11.2019 року.
Суддя Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська О.О. Лобарчук