У Х В А Л А

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 664/2926/15-ц

провадження № 61-1272ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 4 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості частки у праві спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ у власність у натурі 1/5 частини нерухомого майна, яка їй належить на праві власності. В ході розгляду справи після проведення судової будівельно-технічної експертизи та додаткової судової будівельно-технічної експертизи змінила предмет позову та уточнила позовні вимоги, просила: стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності на садибу АДРЕСА_1 у розмірі 76 834 грн; право ОСОБА_3 на 1/5 частки у праві спільної часткової власності на садибу АДРЕСА_1 припинити з дня отримання грошової компенсації; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_2 у розмірі 172 732 грн; право ОСОБА_3 на 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_2 припинити з дня отримання грошової компенсації; стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 22275, 40 грн, які складається з: витрат на судовий збір - 1014 грн; витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи - 14261, 40 грн; витрат на правову допомогу - 7 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Іншими співвласниками зазначеного будинку є ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Також, позивачу належить 1/5 частки житлового будинку з магазином на надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. Іншим співвласником зазначеного будинку є ОСОБА_1. Через неможливість виділення в натурі частки позивача та визначення порядку користування будинками без порушення прав власності співвласників просить стягнути з співвласників грошову компенсацію вартості її часток та після отримання грошової компенсації припинити її право власності на відповідні частки.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 4 грудня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, у розмірі 76 834 грн по 38 417 грн з кожного.

Право власності ОСОБА_3 на 1/5 частки у праві спільної часткової власності житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, припинити з дня отримання грошової компенсації у розмірі 76 834 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_2 (житлового будинку з магазином та надвірними будівлями і спорудами, земельної ділянки площею - 0,0667 гектара у розмірі 152 191, 88 грн з відрахуванням з грошової компенсації частки вартості поліпшень стягнених на користь ОСОБА_3 за рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2017 року у справі № 664/4850/14-ц.

Право власності ОСОБА_3 на 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_2 (житлового будинку з магазином та надвірними будівлями і спорудами, земельної ділянки площею - 0,0667 гектара), припинити з дня отримання грошової компенсації у розмірі 152 191, 88 грн.

У решті заявленої до стягнення суми компенсації вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_2 (житлового будинку з магазином та надвірними будівлями і спорудами, земельної ділянки площею - 0,0667 гектара), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Установивши, що виділ належної позивачу частки в спірному майні в натурі дійсно є неможливим, суди відповідно до установленої експертом дійсної вартості будинку на час розгляду справи, присудили виплатити відповідачами позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно.

4 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 4 грудня 2018 року, у якій просив скасувати ці судові рішення, змінивши їх в частині визначеного судом розміру стягнення з ОСОБА_1 коштів в рахунок компенсації вартості частки у праві спільної часткової власності з 152191, 88 грн на 108481 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не правильно оцінені докази у справі та не правильно призначена додаткова експертиза.

Посилання заявника на те, що дана справа не є малозначною оскільки ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 249 566 грн, не може бути підставою для невизнання її такою, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України передбачає віднесення справ до малозначних, у яких ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За встановленими судами обставинами справи та визначеними правовідносинами, а саме про стягнення компенсації вартості частки у праві спільної часткової власності, правове регулювання та застосування норм матеріального права не представляє складності.

Суди ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

За таких обставин справа як така, що не представляє значної складності, є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 4 грудня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко