Житомирський апеляційний суд
Справа №2-16/12 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І.Г.
Категорія 18 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бім-Буд"

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 28 серпня 2019 року, яка постановлена під головуванням судді Перекупки І.Г. у м.Житомирі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бім-Буд" про скасування заходів забезпечення позову

у цивільній справі №2-16/12 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбджолінвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр алюмінієвого будівництва", Приватного підприємства "ІГЛС", ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Бім-Буд", ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, -

в с т а н о в и в :

У червні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбджолоінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр алюмінієвого будівництва», Приватного підприємства «ІГЛС», ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд», ОСОБА_3 , в якому просив визнати недійсними правочини, а саме: договір купівлі-продажу укладений 24.11.2006 року між ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва» та ПП «ІГЛС», договір купівлі-продажу, укладений 01.12.2006 року між ПП «ІГЛС» та ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу, укладений 01.02.2007 року між ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва» та ПП «ІГЛС», договір купівлі-продажу, укладений 21.03.2007 року між ПП «ІГЛС» та ОСОБА_2 , застосувати наслідки передбачені ст.216 ЦК України, та повернути сторони в первісний стан.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2008 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково та заборонено відчуження спірного нерухомого майна в будь-який спосіб, а саме адміністративно-виробничої будівлі, складу та гаражу, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , яке належить Гончарову.

12 червня 2019 року ТОВ «Бім-Буд» подало заяву про скасування заходів забезпечення позову, в обгрунтування якої зазначало, що товариство є власником майна, щодо якого застосовані заходи забезпечення позову згідно ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2008 року. Позовні вимоги до нового власника позивач не пред`являє, а тому відсутні підстави для застосування згаданого забезпечення.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 28.08.2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Бім-Буд» відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ТОВ «Бім-Буд» подало апеляційну скаргу та, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення вимог заяви про скасування заходів забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до мотивів заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Бім-Буд» про скасування заходів позову, суд першої інстанції виходив із того, що на час розгляду вказаного клопотання між сторонами за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Житомирбджолоінвест», ТОВ «Центр алюмінієвого будівництва», ПП «ІГЛС», ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Бім-Буд», ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними продовжує існувати спір з приводу нерухомого майна, на яке накладено заборону відчуження. Тому скасування заходів забезпечення позову є передчасним. Крім того, суд зауважив, що заходи забезпечення позову, застосовані судовим рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2008 року не перешкоджають можливості використовувати спірний об`єкт, оскільки такі не є арештом, на що звертає увагу представник заявника, а лише є забороною відчуження спірної нерухомості.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 150ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1,9,10 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами стосовно визнання правочинів недійсними, предметом якого є забезпечене майно, триває до теперішнього часу.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що у разі зняття забезпечення позову, накладеного ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2008 року, існує реальна загроза відчуження нерухомого майна, оскільки з моменту постановлення ухвали, попри наявність заборони відчуження, право власності на майно перейшло до третьої особи.

Отже, оскільки спір судом не вирішено, потреба у забезпеченні позову не відпала, то відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову з метою виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

За наведених обставин ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального законодавства та в розумінні положень ст.375 підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бім-Буд" залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 28 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 27.11.2019 року.