печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Габрись О.М.

справа № 757/27995/19-Ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Державна казначейська служба України

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

представник позивача - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Державної казначейської служби України, у якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь її представника ОСОБА_2 суму в розмірі 4 770 доларів США, що еквівалентно 127 072 грн. за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку на користь представника позивача з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що в межах кримінальної справи № 26-6299 постановою старшого слідчого в ОВС СВ УБОЗ ГУ МВС України в Київській області Гришком В.О. від 25.05.2010 р. накладено арешт на належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем за довіреністю якого є представник позивача - ОСОБА_2 . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2017 р. скасовано вказану постанову слідчого про накладення арешту, автомобіль зобов`язано повернути власнику. Вказаний автомобіль знаходився на території УБОЗ ГУ МВС у Київській області. Неодноразові звернення до правоохоронних органів щодо повернення належного позивачу автомобіля залишилися без належного реагування. У подальшому стало відомо, що автомобілем незаконно заволоділи співробітники органів внутрішніх справ, за фактом чого здійснюється кримінальне провадження № 000319. Оскільки до цього часу автомобіль власнику або його володільцю не повернуто, його вартість не відшкодовано, позивачу, як власнику, та його представнику, як володільцю автомобіля, заподіяно шкоди у розмірі середньої ринкової вартості автомобіля, що відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 442-04/17 (919-10) від 21.04.2017 р. становить 4 770 доларів США, еквівалент 127 072 грн. У порядку ч. 2 ст. 3 Конституції України, ст. 1166 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, прокуратури і суду» позивач просила задовольнити позов у заявлений ним спосіб.

Ухвалою суду від 31 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надно строк для усунення недоліків, а саме для: надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та надання квитанції про сплату судового збору на суму 50 грн.

Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 21 червня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

02 серпня 2019 р. до суду надійшов відзив на позов представника Державної казначейської служби України - Тимофєєвої Т.М., згідно з яким Державна казначейська служба України є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки будь-які правовідносини з позивачем у Державної казначейської служби України відсутні, прав та інтересів позивача відповідач не порушував. Казначейство не несе відподвільнсоті за шкоду, завдану внаслідок незаконних дій інших осіб. Згідно з положеннями Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, прокуратури і суду» вартість майна, на яке накладено арешт відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача ОСОБА_2 вказує, що на підставі довіреності, виданої на його ім`я позивачем, та посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С. 19.02.2018 р., ОСОБА_2 є володільцем автомобіля «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_1 .

У межах кримінальної справи № 26-6299 постановою старшого слідчого в ОВС СВ УБОЗ ГУ МВС України в Київській області Гришком В.О. від 25.05.2010 р. було накладено арешт на вказаний автомобіль, внаслідок чого автомобіль було доставлено до УБОЗ ГУ МВС України в Київській області.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2017 р. скасовано постанову слідчого щодо накладення арешту, автомобіль зобов`язано повернути власнику.

Як вбачається з листа прокуратури м. Києва від 23.03.2017 р. № 04/2/2-875-16 та ГУ НП у Вінницькій області від 18.05.2017 р. № 3191/04/14-17 правоохоронними органами здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00003139 від 22.04.2014 р. за фактом зникнення належного позивачу автомобіля з території УБОЗ ГУ МВС України в Київській області.

Зважаючи на те, що досьогодні рішення суду про повернення автомобіля власнику не виконано, місцезнаходження автомобіля не встановлено, сторона позивача вважає наявними підстави згідно зі ст. 1166 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, прокуратури і суду» для відшкодування відповідачем шкоди у розмірі середньої ринкової вартості автомобіля, що відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 442-04/17 (919-10) від 21.04.2017 р. становить 4 770 доларів США, еквівалент 127 072 грн.

Відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У статті 19 Конституції України вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Чинним законодавством України визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом позивач вказує на протиправність дій органів попереднього (досудового) слідства, якими не виконується рішення суду щодо повернення позивачу належного йому автомобіля після скасування арешту.

Так, спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Відповідно до ч. 7 ст. 1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, прокуратури і суду» (далі - Закон) встановлено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок , зокрема, незаконного накладення арешту на майно.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, в тому числі, у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного накладення арешту на майно.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) майно, на яке накладено арешт.

Одночасно положеннями ч. 2 ст. 4 Закону встановлено, що майно, зазначене в пункті 2 статті 3 цього Закону, повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно.

Статтею 11 Закону встановлено, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до статті 2 цього Закону орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов`язані роз`яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди.

Згідно зі ст. 12 Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат. (ст. 13 Закону).

Отже, порядок відшкодування матеріальної шкоди у разі незаконного накладення арешту на майно регламентований чинним законодавством.

Зважаючи на те, що позивачем не дотриманий порядок вирішення питання відшкодування шкоди органами досудового розслідування, визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, прокуратури і суду», а кримінальне провадження № 000319 здійснюється за фактом зникнення належного позивачу автомобіля «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_1 з території УБОЗ ГУ МВС України в Київській області, правові підстави для відшкодування відповідачем Державною казначейською службою України представнику позивача, як володільця автомобіля, матеріальної шкоди в порядку ст. 1166 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, прокуратури і суду» відсутні.

У зв`язку з чим позовні вимоги задоволенні не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1166, 1176 ЦК України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Державна казначейська служба України: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, .

Суддя О.В.Батрин