Справа №461/5912/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Збожної О.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кордюк ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Львівська політехніка», за участі третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівської міської ради, про виселення та надання житла, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що він працював у Національному університеті «Львівська політехніка» 22 роки з 06 січня 1986 року по 21 лютого 2008 року. За весь час роботи позивач перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. У 2000 році частина гуртожитку, де позивач проживав останні 14 років, була переобладнана на багатоквартирний будинок, однак квартири йому надано не було. Відповідно до рішення суду ОСОБА_1 була надана кімната в студентському гуртожитку № АДРЕСА_1 , який перебуває в аварійному стані. Умови проживання є неналежними, оскільки частина приміщень гуртожитку використовується як студентська поліклініка. Позивачеві відомо, що на даний момент НУ «Львівська політехніка» є замовником будівництва житлового будинку на АДРЕСА_2 . Просить суд з метою захисту житлових прав виселити його зі студентського гуртожитку № 1 із наданням житла у новозбудованому будинку на АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 12 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 був залишений без руху. 23 серпня 2019 року позивач подав суду заяву про усунення встановлених недоліків.

Провадження у справі було відкрите ухвалою від 27 серпня 2019 року, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою від 07 жовтня 2019 року підготовче провадження у справі було закрите, призначений судовий розгляд. Крім того, до участі у справі була залучена Львівська міська рада у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що він працював в університеті до 2008 року, коли був звільнений за прогул. Перебуває на черзі для отримання житла у Львівській міській раді з 1986 року. На даний час проживає у студентському гуртожитку № 1 Політехнічного університету, де приблизно рік тому був проведений капітальний ремонт. Львівська політехніка будує новий будинок на перетині вул АДРЕСА_2 та Засядька, тому позивач просить суд з метою покращення його житлових умов надати квартиру в цьому будинку.

Представник відповідача під час розгляду справи у задоволенні позову ОСОБА_1 просила відмовити. Зазначила, що ОСОБА_1 на даний час проживає у гуртожитку відповідно до ордеру, виданого за рішенням суду. Гуртожиток не визнаний аварійним, не потребує відселення. Позивач знятий з черги на житло в університеті після звільнення. Що стосується будинку, то такий на АДРЕСА_3 Карпинця будується не за рахунок університету, для працівників забудовник надасть лише декілька квартир, відповідно до господарського договору, укладеного між ними.

Представник Львівської міської ради в судове засідання у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника третьої особи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

У відзиві на позову, який надійшов до суду 21 листопада 2019 року, представник відповідача зазначає, що на підставі рішення суду ОСОБА_1 надано кімнату АДРЕСА_4 гуртожитку АДРЕСА_5 . З 21 лютого 2008 року позивач не працює в університеті, а тому не може претендувати на квартири, що будуються для працівників. Не відповідають дійсності посилання позивача про аварійність гуртожитку, де проживає ОСОБА_1 , та нестерпні умови проживання, оскільки такий був капітально відремонтований. Чинними будівельними нормами допускається розміщення в будівлі гуртожитку АДРЕСА_1 поліклініки. Крім того, у гуртожитку відсутні обмеження для його проживання, оскільки такий призначений для студентів, аспірантів та працівників університету.

29 листопада 2019 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив, де останній зазначив наступне. Згідно з адресою реєстрації місця проживання позивача кімната № НОМЕР_1 , де він поселений, в гуртожитку не обліковується. Гуртожиток перебуває в неналежному стані, на першому поверсі, окрім поліклініки розміщена десята міська лікарня. З приводу неналежних умов проживання, шумової забрудненості позивач неодноразово звертався до служби охорони студентського містечка. Відтак, оскільки він перебуває в черзі на житло для поліпшення житлових умов, має право на отримання квартири у новозбудованому житловому будинку на АДРЕСА_2 .

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2007 року по справі №2-1163/2007 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до НУ «Львівська політехніка» про надання ордеру на кімнату в гуртожитку АДРЕСА_6 . Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2007 року по справі №22-2162 2007 (№2-1163/2007) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано НУ «Львівська політехніка» надати ОСОБА_1 окрему (відособлену) кімнату в гуртожитку АДРЕСА_6 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28 травня 2009 року задоволено подання державно го виконавця Галицького відділу ДВС Бойко О.В. про встановлення способу і порядку виконання судового рішення та встановлено наступний спосіб та порядок виконання судового рішення по справі №2-1163/07 згідно виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова 02 березня 2009 року: зобов`язати Національний університет «Львівська політехніка» надати ОСОБА_1 окрему (відособлену) кімнату в гуртожитку АДРЕСА_5 .

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09 листопада 2009 року по справі №22-2207/2009 апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28.05.2009 року про встановлення способу і порядку виконання судового рішення залишено без змін.

02 лютого 2010 року НУ «Львівська політехніка», на підставі рішення вищевказаних судових рішень, видано ордер №01-239 серії СГ на жилу площу в гуртожитку, яким надано ОСОБА_1 кімнату АДРЕСА_7 .

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11.04.2011 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Апеляційного суду Львівської області від 09.11.2009 року, у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 після надання йому житла у гуртожитку №1 звертався в суд із позовом до НУ «Львівська політехніка» з вимогою про надання кімнати АДРЕСА_8 . Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 січня 2012 року по справі №22ц-1006/12 апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено і залишено без змін рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2011 року про відмову у задоволенні позову.

Згідно вищезазначеного та відповідно до пояснень позивача, на момент розгляду справи позивач у трудових відносинах з відповідачем не перебував, фактично проживає у студентському гуртожитку на підставі рішення суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку з 11 листопада 1986 року та був включений до списку працівників Національного університету «Львівська Політехніка» станом на 22 березня 2007 року, які зараховані на облік для забезпечення державним житлом /а.с. 5-8/.

Таким чином, ОСОБА_1 був зарахований на облік для забезпечення державним житлом як працівник Національного університету «Львівська Політехніка», тобто перебував на квартирному обліку за місцем роботи.

Відповідно до статті 9 ЖК Української РСР забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 34 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до статті 43 ЖК Української PCP Згідно ст. 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Відповідно до п. 3 розділу І «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», затверджених Постановою Ради міністрів Української PCP від 11 грудня 1984 року № 470 (далі - Правила) на підприємствах, в установах, організаціях пропозиції з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень підготовляються комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету і вносяться нею на спільний розгляд адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Правилоблік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання.

Громадяни беруться на квартирний облік за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу (п. 20 Правил).

Громадяни вважаються взятими на квартирний облік за місцем роботи - з дня винесення спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету, затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради (п. 22 Правил).

Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР (п. 26 Правил).

Пунктом 29 Правил передбачено, що право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадках: виходу на пенсію; призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на дійсну військову службу на строк до трьох років; направлення підприємством, організацією на навчання; якщо на тому ж підприємстві, в установі, організації працює член його сім`ї, який перебуває разом з ним на обліку. Час перебування даної сім`ї на обліку зберігається у межах часу роботи на даному підприємстві, в установі, організації цього члена сім`ї; в інших випадках, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Як встановлено в ході судового розгляду, з 21 лютого 2008 року ОСОБА_1 не працює у Національному університеті «Львівська політехніка», оскільки був звільнений за прогул. Вказані обставини позивач підтвердив в судовому засіданні.

Відтак, у зв`язку з припиненням трудових відносин з НУ «Львівська політехніка» ОСОБА_1 був знятий з квартирного обліку за місцем роботи.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 з 21.02.2008 року не є працівником НУ «Львівська політехніка», відтак він не може претендувати на квартири в житлових будинках, замовником будівництва яких є НУ «Львівська політехніка», оскільки квартири в цих будинках призначаються виключно для працівників Університету згідно відповідної черговості.

Щодо доводів ОСОБА_1 про його неможливість проживання у гуртожитку АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в гуртожитку №1 у 2018 році був проведений капітальний ремонт. Відеозапис, наданий позивачем, суд не бере до уваги, оскільки на ньому зафіксований стан приміщення до проведення капітального ремонту, що не заперечує позивач.

Належних та допустимих доказів про незадовільний стан будівлі гуртожитку №1 та неможливість його експлуатації без проведення капітального ремонту або реконструкції ОСОБА_1 не надано. Навпаки, в судовому засіданні позивач пояснив, що заселився в гуртожиток у 2018 р., саме після проведення капітального ремонту.

Водночас відповідно до статей 19, 20 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» рішення про визнання гуртожитку аварійним чи непридатним для проживання людей приймається виконавчим органом відповідної місцевої ради на підставі обстеження в установленому чинним законодавством порядку стану гуртожитку (цілісного майнового комплексу чи його відокремленої частини) з наступним затвердженням сесією цієї ради.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість своїх вимог про виселення зі студентського гуртожитку № 1 із наданням житла у новозбудованому будинку на АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, понесений ОСОБА_1 судовий збір покладається на позивача та не підлягає розподілу між сторонами.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національного університету «Львівська політехніка», за участі третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівської міської ради, про виселення та надання житла відмовити повністю.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 02 грудня 2019 року проголошено його вступну та резолютивну частини.

Повний текст рішення складений 06 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Д. Фролова