Єдиний унікальний номер 219/7654/17 Номер провадження 22-ц/804/76/19
Суддя-доповідач Жданова В.С. Єдиний унікальний номер 219/7564/17
Категорія 53 Номер провадження 22-ц/4804/76/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Жданової В.С. (суддя-доповідач),

суддів: АзевичаВ.Б., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кіпрік Х.В.,

учасники справи: позивач ОСОБА_4, представник позивача ОСОБА_5, представник відповідача - Поляков О.Г.,

представник третьої особи - Плахтій О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2018 року у цивільній справі № 219/7654/17 (суддя Хомченко Л.І.) за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування актів розслідування нещасного випадку, третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Укрзалізниця»), в якому просив визнати незаконним та скасувати розділ 4 та абзац 2, 3, 4 розділу 6 акту форми Н-5 від 13 квітня 2017 року, та пункт 7 та пункт 10 акту №1 форми Н-1 від 13 квітня 2017 року.

В серпні 2017 року позивач уточнив позовні вимоги: просив суд визнати незаконним та скасувати розділ 4 та абзаци 2,3,4 розділу 6 акту форми Н-5 від 13 квітня 2017 року, пункт 7 акту форми Н-1 від 13 квітня 2017 року.

25 червня 2018 року, остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати незаконними та скасувати акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 19 червня та акт за формою Н-5 від 19 червня 2018 року проведення розслідування нещасного випадку від 19 червня 2018 року в повному обсязі та рішення про встановлення 10% провини потерпілого ОСОБА_4 під час нещасного випадку, що стався з ним 01 квітня 2017 року та зменшення на 10% одноразової допомоги; зобов'язати відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти акти форми Н-1 та Н-5 відповідно до вимог діючого законодавства; зобов'язати Фонд соціального страхування нарахувати і сплатити на користь ОСОБА_4 одноразову допомогу в розмірі 100% без зменшення її на 10%.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 04 жовтня 1996 року по теперішній час він перебуває у трудових відносинах з відповідачем. 01 квітня 2017 року під час виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок: спіткнувся об камінь, через що сталася травма, внаслідок якої йому був встановлений діагноз:закритий перелом зовнішньої щиколоткилівої гомілки, закритий перелом заднього краю лівої велико-гомілкової кістки з розривом дистального між гомілкового синдесмозу. розрив дельтовидної зв'язки лівої ступні зі зміщенням відламків, заднє-зовнішній підвивих лівої ступні. До теперішнього часу він перебуває на лікарняному та продовжує лікування. Відповідачем у відповідності до законодавства 13 квітня 2017 року був складений акт форми Н-1 та акт форми Н-5 про нещасний випадок.

01 червня 2018 року ГУ Держпраці у Київській області видано Припис за формою Н-9 з пропозицією щодо необхідності проведення повторного розслідування даного нещасного випадку.

19 червня 2018 року відповідачем ПАТ «Укрзалізниця» проведено повторне розслідування нещасного випадку та складені Акт за формою Н-1 та Н-5, якими встановлено обставини, за яких стався нещасний висновок, причини нещасного випадку, визначено причини нещасного випадку : основна - особиста необережність потерпілого та супутня - невиконання інструкції з охорони праці.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування актів розслідування нещасного випадку задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано у повному обсязі складені відповідачем акти розслідування нещасного випадку форми Н-1 та Н-5 від 19 червня 2018 року. Зобов'язано відповідача ПАТ «Укрзалізниця» провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти акти форми Н-1 та Н-5 відповідно до вимог діючого законодавства. В інший частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрзалізниця», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що твердження суду першої інстанції про порушення з боку роботодавця норми статті 153 КЗпП України ґрунтується лише на припущеннях суду та поясненнях позивача. Нещасний випадок стався з особистої необережності позивача, який при пересуванні вздовж залізничних колій повинен був звертати увагу на прилади та предмети, дбати про особисту безпеку. Висновок суду першої інстанції про те, що камінь, через який перечепився потерпілий, не відноситься до предметів, на які вказано в Інструкції з охорони праці №1 стільця, є хибним. Роботодавець забезпечив належні та нешкідливі умови праці, при виході на роботу з позивачем проводились всі належні інструктажі з охорони праці, а видача спеціального взуття та одягу відбувається лише за необхідності відповідно до погодних умов. Травмування сталося у денний час, при ясній погоді, позивач був одягнутий у формовий одяг та черевики чорного кольору на низьких підборах, що відповідає Інструкції з охорони праці №1 стрільця.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог Фонд соціального страхування щодо нарахування і сплати на користь ОСОБА_4 одноразової допомоги в розмірі 100% без зменшення її на 10 % сторонами не оскаржується.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача Поляков О.Г.,

доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Третя особа - Управління ВДФСС України в Донецькій області надало відзив на апеляційну скаргу (а.с. 119-120 т.2), в якому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає доводи, викладені у рішенні суду першої інстанції, помилковими, а рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. В судовому засіданні представник третьої особи Плахтій О.В. висловила думку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позову.

Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема: порушення норм процесуального праваабо неправильного застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено,що з 04 жовтня 1996 року по теперішній час позивач ОСОБА_4 працює у структурному підрозділі «Служби воєнізованої охорони» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». 01 квітня 2017 року під час несення служби з позивачем стався нещасний випадок. Відповідачем було складено акти за формою Н-1 та Н-5 від 13.04.2017року, якими було встановлено, що причиною нещасного випадку є особиста необережність постраждалого та невиконання ним вимог інструкції з охорони праці.

Головним управлінням Держпраці у Київській області за результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_4 про незгоду з висновками щодо обставин і причин настання нещасного випадку, видано обов'язковий для виконання роботодавцем припис №5.6/5 за формою Н-9 від 01 червня 2018 року з пропозицією щодо необхідності проведення повторного розслідування даного нещасного випадку.

На підставі зазначеного припису відповідачем проведено повторне розслідування: скасовано акт за формою Н-1 від 13 квітня 2017 року та акт за формою Н-5 від 13 квітня 2017 року. За наслідками розслідування нещасного випадку складено акт за формою Н-5 про проведення розслідування нещасного випадку від 19 червня 2018 року та акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2018 року. Встановлено, що нещасний випадок стався внаслідок падіння потерпілого, який 01.04.2017 року о 9год. 30 хв. здійснював огляд вантажу та рухався в напрямку Північного парку між 21 та 22 коліями, при цьому, не дивлячись при пересуванні під ноги, з особистої необережності, спіткнувся о камінь через що вивернулась ліва стопа, що призвело до його падіння та травмування. Технічні причини настання нещасного випадку відсутні. Основна причина: психофізична - особиста необережність потерпілого, який повинен був дотримуватись вимог ст.14 Закону України «Про охорону праці»: працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт під час перебування на території підприємства. Супутньою причиною нещасного випадку визнано невиконання вимог Інструкції з охорони праці №1 стрільця, оскільки потерпілий під час пересування вздовж залізничних колій не звернув уваги на прилади і предмети, чим порушив п.3.2.1.4 Інструкції з охорони праці №1 для стрільця з охорони об'єктів.

Задовольняючи позовні вимоги щодо скасування в повному обсязі актів за формою Н-1 та Н-5 від 19 червня 2018 року та зобов'язання відповідача провести повторне ( фактично в третій раз) розслідування нещасного випадку на виробництві та скласти нові акти форми Н-1 та Н-5, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для висновку, що причиною нещасного випадку стало порушення потерпілим ОСОБА_4 п.3.2.1.4 Інструкції з охорони праці №1 для стрільця з охорони об'єктів: «при пересуванні вздовж залізничних колій звертати увагу на прилади та предмети», оскільки цей пункт не стосується каміння та не відноситься до предметів і приладів, на які вказано у цьому пункті. Суд першої інстанції визнав, що відповідачем не було належним чином забезпечено виконання вимог ст. 153 ЦПК України - створення безпечних та нешкідливих умов праці.

Однак, з таким висновком погодитись не можна, оскільки він зроблений з порушенням вимог матеріального закону, якими врегульовані спірні правовідносини.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-яким не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статей 3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статей 21 та 139 КЗпП України працівник зобов'язаний виконувати роботу, визначену трудовим договором, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1232.

Судом першої інстанції вірно встановлені обставини, за яких стався нещасний випадок: стілець Краснолиманської стрілецької команди регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_4 01.04.2017 р. прибув до караульного приміщення Краснолиманської стрілецької команди о 7год.30 хв. Після отримання інструктажу та маршруту варти був направлений на охорону вантажів на 21 колію Північного сортувального парку. Під час обходу вантажу між 21 та 22 коліями, в процесі руху спіткнувся о камінь, внаслідок чого вивернулась ліва стопа, що призвело до падіння та травмування ноги.

За результатам розслідування складено акт №1 про нещасний випадок від 13.04.2017 року, в п. 6 якого зазначено, що падіння потерпілого сталося під час пересування, шкідливий або небезпечний фактор відсутній, причиною нещасного випадку визнано невиконання вимог Інструкції з охорони праці потерпілим, який не дбав про особисту безпеку та не звернув уваги на предмети, що були на дорозі по ходу його прямування. ( а.с. 8 ).

Позивач ОСОБА_4 з таким висновком не погодився та звернувся із заявою до Головного управління Держпраці у Київській області, яким 01.06.2017 року відповідачу видано припис №5.6/5 про проведення повторного ( додаткового) розслідування нещасного випадку: визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, затвердити (переглянути) акт за формою Н-1, встановити причини нещасного випадку, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам, усунути порушення в оформленні актів, привести їх у відповідність з вимогами зазначеного Порядку (у разі уточнення діагнозу, встановлення нових обставин або отримання уточнених висновків чи свідчень щодо обставин нещасного випадку).( а.с. 225)

На підставі зазначеного припису відповідачем ПАТ «Укрзалізниця» було проведено повторне розслідування нещасного випадку та складено акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5, визнано нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, про що складено акт за формою Н-1від 19.06.2018 року. Відповідно до зазначених актів встановлено основну причину нещасного випадку - особиста необережність постраждалого, яка виразилась у порушенні ст.14 Закону України «Про охорону праці» : «Працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я під час перебування на території, а також про безпеку і здоров'я сторонніх людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства, знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці».

Супутньою причиною настання нещасного випадку визначено невиконання потерпілим вимог Інструкції з охорони праці №1 для стрільця. ( п.3.2.1.4).

Звертаючись до суду з уточнюючим позовом 25.06.2018 року, позивач просив скасувати у повному обсязі складені відповідачем акти за формою Н-1 та Н-1 від 19.06.2018 року, оскільки не погоджувався з висновком комісії, що він допустив особисту необережність при слідуванні за визначеним маршрутом. При цьому позивач посилався на п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» (а.с. 234 т.1). Приписами пунктом 2 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Правила ст. 454 ЦК про зменшення розміру відшкодування або відмову у відшкодуванні шкоди з врахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках заподіяння шкоди майну, а також особі громадянина, однак у кожному разі підставою до цього може бути груба необережність потерпілого (знаходження в нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху і т. п.), а не проста необачність. Правила цієї норми закону про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної громадянином, залежно від його майнового стану застосовуються у виняткових випадках, коли стягнення шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача в дуже тяжке становище.

Посилаючись на вказану Постанову Пленуму, позивач вважає, що його вину у настанні нещасного випадку можна визначати лише за наявності грубої необережності, а в даному випадку він допустив просту необачність.

Проте, вказана Постанова Пленуму на спірні правовідносини не поширюється. Вказаний пункт регулює питання, які випливають з положень статей 440, 450, 454 ЦК України в редакції 1963 року і застосовуються в разі вирішення питання про визначення розміру відшкодування шкоди та підстав для його зменшення.

Позивачем заявлений позов про визнання незаконними та скасування у повному обсязі складених відповідачем актів повторного розслідування Н-1 та Н-5 від 19 червня 2018 року, форма яких передбачає встановлення обставин, за яких стався нещасний випадок; причини нещасного випадку; висновки комісії тощо.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

Так відповідно до акту проведення повторного розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 19 червня 2018 року встановлено, що травмування відбулося у світлий час доби, при ясній погоді. Постраждалий був одягнений у формений одяг, взутий у справні шкіряні черевики чорного кольору на низькому каблуці, зав'язані на шнурки, що не суперечить вимогам Правил охорони праці для особового складу відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті, затверджених наказом від 04 вересня 2013 року за № 287-Ц/од державної адміністрації залізничного транспорту України Міністерства інфраструктури України та Нормам безоплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівникам залізничного транспорту, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 30 січня 2017 року №141 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2017 року за №238/30106, якими не передбачено спецвзуття під час виконання роботи з охорони вантажів.

Зауважень до цілісності взуття постраждалий не мав. Згідно протоколу опитування потерпілого останній пояснив, що був взутий у «Шкіряні черевики чорного кольору на низькому каблуку, шнурки були зав'язані, взуття ціле» та визнав, що: «В тому, що сталося не вважаю нікого винним».(а.с.64)

Позивач зазначив, що при пересуванні за вказаним маршрутом він допустив просту необачність, а не особисту необережність.

Відповідно до «Практичного словника синонімів української мови» Святослава Караванського С.Й. слово «необачність» є синонімом слова «необережність». Згідно з «Словником української мови»(Інститут мовознавства за ред. І. К. Білодіда) : «необачний» - який діє нерозсудливо, виявляє необережність у своїх діях, не думає про наслідки.

Таким чином, відповідач обґрунтовано вказав причиною настання нещасного випадку особисту необережність ( синонім - необачність ) постраждалого, яка виражається у порушенні статті 14 Закону України «Про охорону праці» - обов'язок працівника під час виконання будь-яких робіт або під час перебування на території підприємства дбати про особисту безпеку і здоров'я.

Ці обставини судом першої інстанції не були враховані. Відповідно до п.п.2.3 ч.4 ст.265 ЦПК України в мотивувальній частині рішення зазначаються : докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу.

В порушення вказаної процесуальної норми суд першої інстанції у рішення не навів мотиви та підстави, за яких відхиляється висновок комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві про порушення позивачем вимог ст.14 Закону України «Про охорону праці», викладений розділі 4 та розділі 6 акту розслідування. (том 1. а.с.246-246)

Розглядаючи позов, суд першої інстанції навів лише мотиви, за яких не погоджується із визначеною комісією супутньої причини нещасного випадку - невиконання позивачем вимог п.3.2.1.4 Інструкції з охорони праці №1 для стрільця (старшого стрільця) з охорони об'єктів від 19 грудня 2016 року №164/НО (а.с.241-247 т.1). Вказана Інструкція покладає на працівника, який виконує завдання з охорони вантажів, обов'язок : при пересуванні вздовж залізничних колій звертати увагу на прилади і предмети. Встановлено і не оспорюється сторонам, що нещасний випадок стався внаслідок того, що потерпілий ОСОБА_4 при пересуванні між 21 та 22 коліями Північного сортувального парку перечепився через камінь, внаслідок чого вивернулась ліва стопа, що призвело до падіння та травмування ноги. Суд першої інстанції визнав, що вказаний пункт ( звертати увагу на прилади та предмети) не може бути застосований у даному випадку, оскільки не стосується каміння, яке знаходилось на шляху прямування позивача. За висновком суду першої інстанції камінь, через який перечепився потерпілий, не віднесений до предметів.

Однак, відповідно до «Словника української мови» (Інститут мовознавства за ред. І. К. Білодіда) «предмет» (річ, штука) - будь-яке конкретне матеріальне явище, що сприймається органами чуття.

Виходячи з наведеного, каміння (гравійний щебінь), як конкретний матеріальний об'єкт, є предметом. Таким чином, при слідуванні вздовж колій стрілець ОСОБА_4 повинен був звертати увагу на каміння ( предмет, конкретний матеріальний об'єкт), що були на шляху його прямування.

Також помилковим є висновок суду першої інстанції в тій частині, що відповідач не забезпечив виконання вимог ст.153 КЗпП України, оскільки не забезпечив належні і нешкідливі умови праці через ненадання належного позивачу спеціального взуття та одягу, не оснастив місце роботи належним освітленням, не забезпечив ліхтарем і таке інше.

Встановлено, що 01.04.2017 року позивач о 07 год. 30 хв. заступив на службу та отримав цільовий інструктаж від заступника начальника Краснолиманської стрілецької команди. Нещасний випадок стався о 09 год. 30 хв. під час обходу об'єкта між 21 та 22 коліями Північного сортувального парку. Нещасний випадок стався при денному освітленні та при ясній погоді, тому висновок суду першої інстанції на те, що відповідач не оснастив місце роботи належним освітленням та не забезпечив позивача ліхтарем, є необґрунтованим. Також помилковим є висновок суду першої інстанції в тій частині, що відповідач не надав позивачу спеціальне взуття та одяг.

Комісією з розслідування встановлено, що позивач був одягнутий у формений одяг, взутий у справі шкіряні черевики чорного кольору на низьких підборах, зав'язані шнурки, що перебуває у відповідності до Правил охорони праці для особового складу відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті, затверджених наказом від 04.09.2013 р. за №287-Ц та Норм видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівників залізничного транспорту, затверджених наказом міністерства соціальної політики України від 30.01.2017 року №141, якими не передбачено спецвзуття під час виконання роботи з охорони вантажів.

При опитуванні потерпілого він підтвердив, що був взутий у шкіряні черевики чорного кольору на низьких підборах, шнурки були зав'язані, взуття ціле, про що складено протокол. ( а.с. 64)

Таким чином, висновок суду першої інстанції зроблений з порушенням вимог матеріального закону, що відповідно до п.4 ч1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову.

Апеляційним судом враховується також те, що акт за формою Н-1 та за формою Н-5 від 19.06.2019 р., який оспорюється позивачем, складений відповідачем після проведення повторного розслідування у виконання Припису №5.6/5 від 01.06.2018р. Головного Управління Держпраці у Київській області. При проведенні повторного розслідування враховані всі зауваження, висловлені у Приписі. При повторному розслідування встановлено, що відповідач відповідно до вимог ст.153 КЗпП України створив безпечні і нешкідливі умови праці, нещасний випадок стався внаслідок особистої необережності постраждалого та внаслідок невиконання останнім Інструкції з охорони праці №1 для стрільця з охорони об'єктів.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконними та скасування у повному обсязі складених відповідачем актів розслідування нещасного випадку за формою Н-1 та Н-5 від 19.06.2018 року та зобов'язання ПАТ «Укрзалізниця» проведення повторного розслідування нещасного випадку та складання актів за формою Н-1 та Н-5 та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в позові за вказаних вище підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2018 року скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування у повному обсязі складених відповідачем актів розслідування нещасного випадку за формою Н-1 та Н-5 від 19.06.2018 року та зобов'язання ПАТ «Укрзалізниця» проведення повторного розслідування нещасного випадку та складання актів за формою Н-1 та Н-5.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування у повному обсязі складених відповідачем актів розслідування нещасного випадку за формою Н-1 та Н-5 від 19.06.2018 року та зобов'язання ПАТ «Укрзалізниця» проведення повторного розслідування нещасного випадку та складання актів за формою Н-1 та Н-5.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

Повне рішення виготовлено 24 січня 2019 року.

Суддя-доповідач В.С. Жданова