Дата документу 27.02.2019 Справа № 554/2442/18
Провадження №2/554/666/2019
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2019 року місто Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави в складі :

головуючого судді Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесніченко О.П.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу в порядку загального провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки (пені), трьох відсотків річних та інфляційних витрат за прострочення сплати додаткових витрат на утримання матері,

установив:

10.04.2018 року позивач, ОСОБА_1,звернулася до суду з позовом до відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки (пені), трьох відсотків річних та інфляційних витрат за прострочення сплати додаткових витрат на утримання матері.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на скрутне матеріальне становище через похилий вік та погіршення стану здоровя, а також необхідність у постійному витрачанні коштів на ліки.

Позивач просила збільшити розмір аліментів з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на її утримання з 200,00 грн. щомісячно з кожної до 600,00 грн. щомісячно з кожної. Крім того, просила стягнути неустойку за прострочення сплати додаткових витрат на її утримання з ОСОБА_3 в сумі 68407,55 грн. та з ОСОБА_2 - в сумі 74799,03 грн..

04.06.2018 року ОСОБА_2 направила до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вона не має змоги надавати допомогу матері в більшому розмірі ніж 200,00 грн., так як її середньомісячних дохід складає 1790,44 грн., інших доходів та власного житла вона не має, має хронічні захворювання.

07.06.2018 року ОСОБА_3 направила до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просила відмовити в задоволенні позову щодо стягнення неустойки за прострочення сплати додаткових витрат на утримання матері, оскільки до сімейних правовідносин не підлягають застосуванню ст. 625 ЦК України щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат та ст. 196 СК України щодо стягнення пені за прострочення сплати додаткових витрат на утримання матері, проти задоволення позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів не заперечувала.

09.11.2018 року позивач надала суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просила збільшити розмір аліментів з ОСОБА_2 на її утримання з 200,00 грн. до 600,00 грн. щомісячно та стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати додаткових витрат на її утримання в сумі 30153,36 грн..

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, відповідач позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.03.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 200,00 грн. на користь ОСОБА_1, починаючи з 12.03.2012 року.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10.10.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 200,00 грн., починаючи з 12.03.2012 року. Солідарно стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання останньої в сумі 38350,00 грн.

Згідно довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги №2 Полтавської міської ради № 600/7 від 12.11.2018 року ОСОБА_1 страждає: ІХС, стенокардія напруги стабільна ФК-ІІ, НК ІІА, ГХ-ІІ, кардіосклероз постінфарктний (2017). За станом здоровя ДОА кулькових суглобів, ендопротез лівого кулькового суглобу (2013), гіпотиреоз середнього ступеню, ХЗН, пієлонефрит ускладнений СКХ, ХННО, є інвалідом ІІ групи.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 року по 31.03.2018 року склали: заробітна плата ПП «Полагропром» в сумі 2460,00 грн., 2490,34 грн., 2577,26 грн., 2615,92 грн., 2850,00 грн. та соціальні виплати в сумі 141,32 грн., 143,67 грн., 153,74 грн.

Статтею 51 Конституції України закріплено обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Дана конституційна норма знайшла відображенні і в Сімейному кодексі України (ст. ст. 202-206). У відповідності до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Ч.1 ст.205 СК України вказує, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, з інших випадків, передбачених законом.

Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи, чинні норми законодавства, ураховуючи те, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи загального захворювання, пенсіонером, несе додаткові витрати, викликані хворобами та інвалідністю, тобто є особою, що потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_2 є працездатною, не обтяженою аліментними зобовязаннями, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання матері, суд дійшов висновку, що заявлена збільшена сума аліментів підлягає задоволенню.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вимога про стягнення неустойки за прострочення сплати додаткових витрат на утримання позивача задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст. 196 СК України право на стягнення неустойки (пені) має одержувач аліментів у разі виникнення заборгованості з його вини саме зі сплати аліментних зобовязань, а не зі сплати додаткових витрат на утримання непрацездатної матері.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнений на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 грн.80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 192, 202, 205 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати додаткових витрат на утримання матері, задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.03.2013 року, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати додаткових витрат на утримання матері відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн..

Копію повного судового рішення вручити учасникам справи, які були присутні в судовому засідання, негайно після його проголошення.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_3.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко