Справа № 127/2-1455/2010
Провадження № 4-с/127/80/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мироненко В.В.,

за участю: представника заявника адвоката Оверковського К.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи адвоката Лобанова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сиридюк Тетяни Василівни,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сиридюк Т.В., мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що 06.12.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист №2-1455-2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн.

21.09.2018 року відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Центрального В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. було відкрито виконавче провадження №57240928 по виконанню вищезазначеного виконавчого листа стосовно ОСОБА_2 в розмірі загальної заборгованості в сумі 1 204 351,52 грн.

Проте, на думку заявника, такі дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого листа є протиправними та підлягають оскарженню, оскільки виконавчий лист, виданий 06.12.2010 року мав би бути пред`явлений до виконання до 06.12.2013 року, зважаючи на трирічний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Тоді, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження заяву про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного виконавчого листа було подано в вересні 2018 року, тобто з пропуском строку, визначеного законом, а тому державний виконавець помилково відкрив виконавче провадження.

Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною скаргою, в якій просив визнати дії державного виконавця Центрального В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. щодо відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 06.12.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №57240928 від 21.09.2018 року; зобов`язати державного виконавця Центрального В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. повернути вищевказаний документ стягувачу в порядку ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник заявника адвокат Оверковський К.В. заявлені вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

В судовому засіданні заінтересована особа головний державний виконавець Центрального В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. заперечила проти задоволення заявлених вимог у зв`язку з безпідставністю та просила в задоволенні останніх відмовити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ПАТ «Державний ощадний банк України» за довіреністю адвокат Лобанов О.О. заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив в задоволенні останніх відмовити з підстав, зазначених у запереченні (відзиві) на скаргу.

Заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на примусовому виконанні у Центральному В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області знаходилось виконавче провадження №57240928 з примусового виконання виконавчого листа №2-1455-2010, виданого 06.12.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн.

Вказане виконавче провадження було відкрито на підставі постанови головного державного виконавця Центрального В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2018 року.

Заявник та її представник в судовому засіданні вважали, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, однак суд не погоджується з думками та твердженнями сторони заявника та вважає останні безпідставними з наступних міркувань.

Згідно ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року №606-ХІV, яка була чинною на момент ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Вінниці від 11.05.2010 року, а також видачі виконавчого листа за вказаним рішення (06.12.2010 року), строк пред`явлення виконавчих документів був визначений у три роки.

Відповідно до положень частини 1 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону від 21.04.1999 року №606-ХІV, які частково кореспондуються із положеннями ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.2016 року №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч.2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року №606-ХІV).

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року №606-ХІV, а також згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.2016 року №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Так, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні постановою державного виконавця від 13.01.2011 року було відкрито виконавче провадження №23632137 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 01.06.2011 року виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутнітю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Постановою державного виконавця від 24.11.2011 року було повторно відкрито виконавче провадження №30027722 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 06.12.2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутнітю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Знову ж таки, постановою державного виконавця від 13.05.2013 року було відкрито виконавче провадження №37852528 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 29.12.2014 року виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутнітю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Постановою державного виконавця від 21.09.2018 року було відкрито виконавче провадження №57240928 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 13.02.2019 року виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутнітю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

На даний час постановою державного виконавця від 01.10.2019 року відкрито виконавче провадження №60180090 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за період 2011-2019 роки не однократно переривався та на даний час строк для пред`явлення такого виконавчого документа для примусового виконання не сплинув і, відповідно, такий строк стягувачем не пропущений.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стороною заявника не доведено, що державний виконавець діяв не в межах своїх повноважень та не у спосіб, передбачений законом. В той час, як постанова головного державного виконавця Центрального В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2018 року ВП №57240928 є законною та такою, що винесена відповідно до вимог чинного законодавства та в межах повноважень державного виконавця, в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України встановлено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, якщо оскаржуванні рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволені скарги.

З наявних матеріалів справи не вбачається порушення державним виконавцем чи іншою посадовою особою державної виконавчої служби прав, свобод чи законних інтересів заявника при здійсненні дій по виконанню рішення суду, тому дії та рішення державного виконавця є законними та обґрунтованими.

Що ж стосується вимог заявника про зобов`язання державного виконавця Центрального В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. повернути виконавчий документ стягувачу в порядку ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», то вказана вимога є похідною від вимоги про визнання дії державного виконавця Центрального В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. щодо відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 06.12.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №57240928 від 21.09.2018 року, в задоволенні якої судом відмовлено, тому і в задоволенні вказаної вимоги слід також відмовити.

Більше того, як роз`яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (п.18).

Отже, заявлена вимога про зобов`язання державного виконавця повернути виконавчий документ взагалі є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

А тому, з огляду на вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити.

На підставі викладеного та керуючись постановою Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», ст.ст.21, 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року №606-ХІV, ст.ст.1, 12, 18, Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.2016 року №1404-VIII, ст.ст.13, 260, 261, 353, 354, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сиридюк Тетяни Василівни, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 06.12.2019 року.

Суддя: