Постанова

Іменем України

16 січня 2019 року

м. Київ

справа №560/1109/16-ц

провадження № 61-30924св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - голова Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крупко Павло Ілліч,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Крупка ПавлаІлліча на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 травня 2017 року в складі судді Сидоренко З. С. та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Гордійчук С. О., Боймиструка С. В., Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до голови Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крупка П. І. про усунення перешкод у користуванні майном.

В обґрунтування позовних вимог указував, що він є власником будівельних матеріалів від розібраного приміщення корнесховища колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Партизан» с. Сварицевичі Дубровицького району Рівненської області (далі - КСП «Партизан») на підставі акту приймання-передачі у власність приміщення від 01 серпня 2016 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 20 жовтня 2012 року.

19 серпня 2016 року він завантажував будівельні матеріали на вантажний автомобіль, однак, в процесі здійснення вантажних робіт голова Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крупко П.І., зловживаючи своїм службовим становищем як посадова особа, чинив перешкодишляхом заборони здійснення відвантаження будівельних матеріалів розібраного приміщення корнесховища колишнього КСП «Партизан» на вантажний автомобіль, чим завдав йому майнову та моральну шкоду. Відповідач вимагав у позивача свідоцтво про право власності на нерухоме майно або витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що на його думку, підтверджують право власності позивача на вказане майно, не врахувавши того факту, що йдеться про будівельні матеріали корнесховища, які не можуть бути нерухомим майном.

Посилаючись на викладене уточнивши позовні вимоги просив зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні належним йому майном у вигляді будівельних матеріалів та стягнути з відповідача 12 500 моральної шкоди та 1191 грн судового збору.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 травня 2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано голову Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крупка П. І. усунути перешкоди в користуванні майном, що належить ОСОБА_4 у вигляді будівельних матеріалів, які утворилися від розібраного приміщення корнесховища колишнього КСП «Партизан» і які ОСОБА_4 придбав у співвласників майна, колишніх членів реформованого КСП «Партизан», шляхом заборони голові Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крупку П.І. чинити перешкоди ОСОБА_4 у відвантаженні будівельних матеріалів корнесховища колишнього КСП «Партизан». Стягнуто з голови Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крупко Павла Ілліча на користь ОСОБА_4 1191,20 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що придбавши спірне майно позивач набув на нього право власності і як власник має право вимагати усунення будь-яких порушень його права користування цим майном, в тому числі усунення перешкод у його відвантаженні.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

У вересні 2017 року Крупко П. І. подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить змінити рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити в задоволенні позову в частині усунення перешкод у користуванні майном.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не дослідили фактичні обставини у справі і не надали оцінку доводам відповідача про те, що про факт відвантаження сторонніми особами матеріалів КСП «Партизан» його повідомив місцевий житель, про що було повідомлено поліцію, яка і вимагала у позивача підтвердження права власності на спірне майно, однак позивач заявив, що не встиг оформити документи на це майно. Крім того, в порушення статті 88 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) суди, задовольняючи позов частково, стягнули судовий збір з відповідача в повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, щокасаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 20 жовтня 2012 року ОСОБА_4 сплатив КСП «Партизан» за корнесховище 34 000 грн.

Актом приймання-передачі від 22 жовтня 2012 року, засвідченого секретарем виконкому Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, уповноважена особа колективу співвласників КСП «Партизан» Вишневський В. М. на підставі договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном від 15 лютого 2002 року, що знаходилось у спільній частковій власності, та рішення майнової комісії співвласників майна, що знаходиться в єдиному комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реформованого КСП «Партизан», передав, а колишні члени реформованого КСП «Партизан» у кількості 20 осіб прийняли будівлю корнесховища балансовою вартістю 71 668 грн.

Актом приймання-передачі від 01 серпня 2016 року ОСОБА_4 прийняв у власність від колишніх членів КСП «Партизан» будівлю корнесховища для знесення.

Звертаючись до суду із позовом, позивач указував, що голова Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крупко П. І. чинить йому перешкоди у володінні та користуванні його майном, а саме будівельними матеріалами, які утворились в результаті розбирання будівлі корнесховища КСП «Партизан», власником яких він є на підставі акту приймання-передачі від 01 серпня 2016 року та квитанції до прибуткового касового ордера від 20 жовтня 2012 року.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Ураховуючи те, що на підтвердження права власності на спірне майно позивач надав акт приймання-передачі будівлі корнесховища КСП «Партизан» від 01 серпня 2016 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру, які не є належними та допустимими доказами, що підтверджують право власності позивача на спірне майно, суди дійшли помилкового висновку про те, що ОСОБА_4 має право на підставі статті 391 ЦК України вимагати усунення будь-яких порушень його права власності шляхом усунення перешкод у користуванні його майном з боку відповідача, оскільки таке право має лише власник майна.

Належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, він суду не надав, а наявні у матеріалах справи докази не є підтвердженням зазначених обставин.

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Ураховуючи те, що порушення норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного рішення, Верховний Суд скасовує рішення судів першої та апеляційної інстанції із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Крупка Павла Ілліча задовольнити частково.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року скасувати, в задоволенні позову ОСОБА_4 до голови Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крупка Павла Ілліча про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат

В.П. Курило