Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2554/16-ц
Провадження № 2/553/26/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.11.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Новака Ю. Д.

при секретарі - Каленіченко В. О.,

за участі: представника позивача - адвоката Новікової М.О.,

представника відповідача - адвоката Забавіна О. Г.,

представника третьої особи - Соловйової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 та повнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави розірваний шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2010 року вони з відповідачем проживають окремо, будь-якої допомоги на утримання спільних дітей він не надає та не приймає будь-якої участі в їх вихованні. З наведених підстав вважала, що відповідач не має бажання виховувати дітей, систематично не виконує обов`язок турбуватись про дітей, не забезпечує їх необхідним одягом, медичною допомогою, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання, розвиток та навчання їх спільних дітей, хоча має таку матеріальну можливість.З наведених підстав просила суд задовольнити позов, позбавити відповідача ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6 та повнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Новікова М.О. в судовому засіданні позов підтримали та прохали його задовольнити з підстав викладених в позові. В судовому засіданні пояснили, що з 2010 р. позивач ОСОБА_1 припинила проживання з відповідачем ОСОБА_5 . З цього ж часу діти від їх шлюбу залишилися проживати з позивачем. Відповідач з 2010 року та по сьогоднішній день не має жодного бажання виховувати неповнолітнього сина ОСОБА_6 та повнолітню дочку ОСОБА_4 , не приймає участі в їх житті, чим ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідач ОСОБА_5 перебуває повторно в місцях позбавлення волі у зв`язку з чим виникають обґрунтовані сумніви в його здатності виховати дітей в дусі поваги до суспільства та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Повнолітня ОСОБА_4 , в інтересах якої звернулась позивач надала суду пояснення про те, що її батько відповідач ОСОБА_5 не спілкується з нею із 2010 року та з неповнолітнім ОСОБА_6 . Жодної участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає. Зазначала про жорстоке поводження ОСОБА_5 з нею та її неповнолітнім братом, часті сварки, бійки, вживання батьком алкоголю, та те, що останній перебуває повторно у місцях позбавлення волі.Зазначила про безвідповідальне відношення ОСОБА_5 до неповнолітнього ОСОБА_6 , яке полягає, зокрема, в тому, що одне з останніх побачень дитини з батьком закінчилось тим, що ОСОБА_6 був змушений повертатися додому на велосипеді лісосмугою в вечірній час у зв`язку з нетверезим станом батька, який відмовився супроводжувати дитину.

Малолітній ОСОБА_6 в інтересах якої звернулась позивач в судовому засіданні пояснив, що останній раз батька ОСОБА_5 він бачив в 9 років, близько 3 років тому, на Пасху він був у нього на дачі та батько відправив його додому на велосипеді і він злякався, бо їхав через ліс і заблукав. Крім того, спілкувався з батьком по телефону, який давала бабуся та він говорив, що через місяць повернеться додому і все буде добре. Вказував, що коли йому було 8-9 років він до батька можливо щось і відчував, а зараз нічого не відчуває.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник - адвокат Забавін О.Г. в судовому засіданні, яке проведено в режимі відеоконференції позов не визнали та заперечували проти його задоволення у зв`язку з безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю. В судовому засіданні пояснили, що з 2010 року відповідач ОСОБА_7 не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина ОСОБА_8 та повнолітньої дочки ОСОБА_4 , а просто не мав такої можливості. Просив суд допитати в судовому засіданні свідків на підтвердження наданих ним суду пояснень.

Представник третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради просила суд задовольнити позов ОСОБА_1 частково, позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , надавши суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради від 22.05.2018 року № 70 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_5 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідність його інтересам дитини.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням позивача ОСОБА_1 , свідок ОСОБА_9 надала суду показання, що вона являється сусідкою позивача ОСОБА_1 , перебуває в приязних стосунках, як з позивачем, так і з відповідачем. Зазначала, що неоднаразово бачила, як ОСОБА_5 змушував сина ОСОБА_6, який був ще зовсім маленький займатися спортом в будь-яку погоду і був одягнутий не по погоді. Крім того зазначала про неодноразові сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 З 2010 року не бачила, щоб відповідач приїздив до своїх дітей за місцем їх проживання та брав участь у їх вихованні.

Неповнолітній свідок ОСОБА_6 допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача ОСОБА_1 повідомив суду, що з 2010 року батько, ОСОБА_5 не спілкується з ним, не піклується, не виховує та матеріально не утримує останнього.

Свідок ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надали суду пояснення про те, що ОСОБА_5 мав гарні відносини зі своїми дітьми, піклувався про них. Про відносини, які склалися між ними, починаючи з 2010 року свідки суду вказати не змогли.

Свідок ОСОБА_10 надав суду пояснення про те, що він являється рідним братом ОСОБА_5 . ОСОБА_10 надав неодноразово грошову допомогу позивачці ОСОБА_1 на утримання дітей замість їх батька.

Суд приймає до уваги показання свідків ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_6 та пояснення ОСОБА_4 з наступних підстав.

Свідки вказали суду на жорстоке поводження ОСОБА_5 до неповнолітнього сина ОСОБА_8 , яке полягає в примушуванні сина,який був ще зовсім маленький займатися спортом в будь-яку погоду і був одягнутий не по погоді. Свідки вказали на безвідповідальне відношення ОСОБА_5 до неповнолітнього сина ОСОБА_8 надавши пояснення суду, що одне з останніх побачень дитини з батьком закінчилось тим, що ОСОБА_6 був змушений повертатися додому на велосипеді лісосмугою в вечірній час у зв`язку з нетверезим станом батька, який відмовився супроводжувати дитину. Вищевказані обставини не заперечувались відповідачем ОСОБА_5 в судовому засіданні.

Також суд приймає до уваги показання свідків та пояснення ОСОБА_4 з приводу ухиляння ОСОБА_5 , починаючи з 2010 року, від виконання своїх батьківських обов`язків, та критично відноситься до пояснень відповідача ОСОБА_5 про те, що його рідний брат ОСОБА_10 надав позивачці ОСОБА_1 грошові кошти на утримання його дітей за його проханням. Відповідач ОСОБА_5 не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження даної обставини. Натомість відповідач ОСОБА_5 зазначив суду відповідаючи на питання учасників судового процесу, що він перебував в місцях позбавлення волі з 2011 року по 2014 рр. та з 2016 року по сьогоднішній день. За цей період часу він не працював та не надсилав позивачці ОСОБА_1 грошові кошти на утримання дітей. Також жодного разу не надсилав листи дітям з нагоди будь-яких свят, не телефонував їм та не звертався до позивачки ОСОБА_1 з проханням привезти дітей до Установи виконання покарань на побачення з ним. Така пасивна поведінка відповідача ОСОБА_5 об`єктивно свідчить про його ухиляння від виконання батьківських обов`язків.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.08.1992 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5 було укладено шлюб.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.11.2010 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу сторони мають: повнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 05 серпня 1994 року видане Відділом реєстрації актів громадського стану Октябрського райвиконкому) та неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 21 квітня 2005 року видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 березня 2015 р., зокрема, встановлено, що малолітній син сторін ОСОБА_6 проживає разом з позивачкою, дочка ОСОБА_4 проживає разом із позивачкою, діти перебувають на утриманні позивача ОСОБА_1 , дочка була студенткою Національного університету «Юридична академія імені Ярослава Мудрого» та студенткою заочного відділення інституту економіки НОУ ВПО «Московская академія економіки і права», відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Проживання дітей разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , також підтверджується копією довідки селищного комітету селища Крутий Берег від 10.04.2016 року (а.с. 7).

Не заперечувалось відповідачем ОСОБА_5 в судовому засіданні те, що з 2010 року він не допомагає матеріально утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_6 , оскільки залишив їх спільний бізнес своїй колишній дружині.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Жодних доказів відповідач ОСОБА_5 та його представник Забавін О. Г. не надали суду на підтвердження виконання батьківських обов`язків відповідачем. Відзиву на позовну заяву також подано не було.

Представник позивача, адвокат Новікова М. О. надала суду лист відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби від 07.05.2019 № 14-20.1/11, в якому йдеться мова про виплату відповідачу ОСОБА_5 справедливої сатисфакції у розмірі 46198,80 грн. (еквівалент 1400 євро) за рішенням Європейського суду з прав людини «Бондаренко та інші проти України» від 28.06.2018 р. Відповідачем ОСОБА_5 та його представником Забавіним О. Г. не було надано жодного належного та допустимого доказу суду на підтвердження їх доводів про неотримання відповідачем на час розгляду справи справедливої сатисфакції у розмірі 46198,80 грн. (еквівалент 1400 євро), що унеможливило участь відповідача у матеріальному забезпечення неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 п. 2, ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що :« Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р.) з цього приводу зазначено:

«Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей».

Підстави позбавлення батьківських прав, а не батьківства встановлено статтею 164 СК України.

Оскільки батьківське право - це право на виховання та представництво інтересів неповнолітніх дітей, то позбавити громадянина батьківських прав дозволяється щодо дитини, яка не досягла повноліття, тобто 18 років.

Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо повнолітньої ОСОБА_4 , в інтересах якої звернулась позивач не підлягають задоволенню.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, яка є частиною національного законодавства України, у рішенні по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

При винесенні рішення суд виходив з того, що позбавлення батьківських прав є з одного боку - захистом прав дитини, а з другого - крайнім заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.

Встановлені під час судового розгляду обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню неповнолітнього сина, при цьому надані відповідачем відомості про співпрацю з різними громадськими об`єднаннями та його характеристика не спростовують доводи позивача про ухилення від виховання дитини, Крім того свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 не надали суду пояснень про відносини, які склалися між ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_6 починаючи з 2010 року, а також підтверджували той факт, що ОСОБА_5 перебуває у місцях позбавлення волі.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд також враховує висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , згідно якого керуючись ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 155, 164 СК України, беручи до уваги, що батько дитини, ОСОБА_5 не приймає участі в матеріальному утриманні, фізичному, духовному та моральному розвитку сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не цікавиться його життям та здоров`ям, успіхами у навчанні, враховуючи, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради вважав за доцільне, в інтересах дитини, позбавити ОСОБА_5 , 1971 р.н., батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2, а.с. 198-199).

Суд визнає наданий висновок достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.ч. 1-3 с. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду викладеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідача, буде відповідати інтересам дитини.

На підставі ст.141 ЦПК з відповідача підлягають стягненню на користь держави понесені судові витрати з оплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 152, 164, 180, 181, 245 СК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 та повнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 21 квітня 2005 року видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 09.12.2019 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. Д. Новак