ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року

м.Суми

Справа №589/5597/18

Номер провадження 22-ц/816/1456/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дизайн» Сергеєвої Світлани Анатоліївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дизайн» на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 січня 2019 року в складі судді Прачук О.В., постановленої у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

27 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Шосткинської міської ради, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дизайн», реєстратор Комунального підприємства «ІІІосткинське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» Горох Дмитро Валерійович, який у подальшому уточнив (а.с. 61 - 65) та просив:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Шосткинської міської ради від 15 червня 2018 року «Про врегулювання земельних відносин» в частині пункту «39». щодо надання ТОВ «Торговий Дім Дизайн» в оренду терміном на 10 років 7/10 частини земельної ділянки загальною площею 0,1356 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для промислової діяльності (обслуговування виробничого корпусу та офісних приміщень) по АДРЕСА_1 (код КВЦПЗ 11.02) та пункту «40» щодо передання ОСОБА_2 в оренду терміном на 10 років 3/10 частини земельної ділянки загальною площею 0.1356 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для промислової діяльності (обслуговування частини належного ОСОБА_2 виробничого корпусу) по АДРЕСА_1 (код КВЦПЗ 11.02);

2. Зобов'язати Шосткинську міськраду прийняти рішення про передачу ОСОБА_2 в оренду терміном на 10 років 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,1356 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для промислової діяльності (обслуговування частини належного ОСОБА_2 виробничого корпусу) по АДРЕСА_1 (код КВЦПЗ 11.02);

3. Скасувати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану 09 лютого 2016 року № СМ 77 (замовник ТОВ «Торговий Дім Дизайн») на: «Будівництво приміщення для зберігання автотранспорту», АДРЕСА_1», зареєстровану Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області;

4. Скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» на приміщення для зберігання автотранспорту «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Номер запису про право власності: 16024842 від 19 серпня 2016 року, що вчинений реєстратором речових прав на нерухоме майно КП «ІІІосткинське МБТІ» Горох Д.В.

29 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення вищевказаного позову, яку мотивував тим, що одним з предметів спору є Декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області 09 лютого 2016 року № СМ 77 (замовник ТОВ Торговий Дім «Дизайн»), а саме: на «Будівництво приміщення для зберігання автотранспорту по АДРЕСА_4». При цьому, позивач зазначив, що на підставі вказаної декларації державним реєстратором було зареєстроване право власності ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» на приміщення для зберігання автотранспорту по АДРЕСА_3, яке в подальшому ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» передало в іпотеку на забезпечення виконання боргового зобов'язання.

Ураховуючи викладене, позивач, вважаючи, що існує реальна загроза того, що ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» може вчинити дії щодо відчуження вказаного приміщення сторонній особі, що в подальшому потягне значні витрати щодо відновлення порушених його прав шляхом скасування можливих правочинів у судовому порядку, просив вжити заходів по забезпеченню позову шляхом заборони державному реєстратору речових прав на нерухоме майно та іншим особам, які мають право здійснювати реєстраційні дії щодо нерухомого майна, тобто приміщення для зберігання автотранспорту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, номер запису про право власності: 16024842 від 19 серпня 2016 року.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 січня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Зазначено, що до набрання законної сили судовим рішенням у даній цивільній справі заборонено усім суб'єктам реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснювати реєстраційні дії щодо об'єкта нерухомого майна, а саме: приміщення для зберігання автотранспорту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, номер запису про право власності: 16024842 від 19 серпня 2016 року.

Не погоджуючись із з ухвалою суду першої інстанції від 09 січня 2019 року, третя особа ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржену ухвалу та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що правовідносини у даній справі стосуються питання оренди спірної земельної ділянки, що врегульоване рішенням Шосткинської міської ради від 15 червня 2018 року. Разом з тим, на думку, третьої особи визнання чи оспорення права власності на споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці, у тому числі і на приміщення для зберігання автотранспорту у АДРЕСА_3 предметом позову не є. Крім того, ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» зазначило, що оскаржене судове рішення належним чином не вмотивовано та не аргументовано, так як не зрозуміло, яким чином вирішення питання про накладення заборони здійснювати реєстраційні дії щодо об'єкта нерухомості може вплинути на права позивача, який оскаржує рішення органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки. До того ж, товариство звертає увагу на ту обставину, що воно залучено до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, хоча є власником приміщення для зберігання автотранспорту у АДРЕСА_3, а судового спору з приводу належності цього нерухомого майна не існує. Ураховуючи викладене, третя особа зазначила, що саме по собі оскарження декларації про готовність об'єкта до експлуатації не є підставою для можливого обмеження прав власника, тому, на думку заявника апеляційної скарги, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заявлених вимог про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. При цьому, ОСОБА_2 зазначив, що предметом судового розгляду є також і законність декларації про готовність об'єкта до експлуатації, тобто приміщення для зберігання автотранспорту по АДРЕСА_3, що у подальшому може вплинути на розрахунок часток у праві спільної часткової власності на нежитлові приміщення за вказаною адресою, а, відповідно, і на частки у праві користування земельною ділянкою для їх обслуговування. Крім того, позивач звернув увагу і на ту обставину, що приміщення для зберігання автотранспорту по АДРЕСА_3 не є капітальною спорудою, тому на нього не може бути зареєстроване право власності, у зв'язку з чим вимога про визнання права власності на нього ним не заявлялась. Ураховуючи викладене, та те, що третя особа передала спірне приміщення в іпотеку, позивач вважає, що обраний спосіб забезпечення позову шляхом заборони здійснювати реєстраційні дії щодо об'єкта нерухомого майна захистить його законні інтереси.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» Сергеєвої С.А. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції взяв до уваги ризики, пов'язані з можливістю відчуження спірного нерухомого майна, а саме: приміщення для зберігання автотранспорту по АДРЕСА_3, що в подальшому, як вважав суд, може вплинути на вирішення питання щодо передання в користування часток земельної ділянки. Тому, на думку суду, невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову та до порушення прав позивача.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Шосткинською міською радою дійсно існує спір з приводу надання у користування земельної ділянки відповідно до розміру частки у праві власності на нерухоме майно. Крім того, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 послався на ту обставину, що 09 лютого 2016 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області зареєстрована Декларація про готовність об'єкта до експлуатації, а саме: приміщення для зберігання автотранспорту по АДРЕСА_3, на підставі якої державним реєстратором було зареєстроване право власності ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» на вказане приміщення під літ «А». При цьому, позивач вважав, що на момент подачі декларації на реєстрацію до управління декларація містила недостовірні дані, у зв'язку з чим було незаконно зареєстровано право власності третьої особи ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» на приміщення по АДРЕСА_3, що у подальшому вплинуло на його право щодо отримання у користування частини земельної ділянки відповідно до часток у нерухомому майні (а.с. 61 - 65).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Згідно вимог ч. 2 цієї статті ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або мас намір звернутися до суду.

Виходячи з вимог п. 2 ч. 1, ч. 3 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії. При цьому, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з закон) заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд у повній мірі не врахував зазначені вимоги закону та не перевірив наявність передбачених законом підстав для забезпечення позову шляхом заборони здійснювати реєстраційні дії щодо об'єкта нерухомого майна.

Зокрема, пославшись на можливість відчуження майна, а саме: приміщення для зберігання автотранспорту по АДРЕСА_3, що в подальшому може вплинути на вирішення питання щодо передання позивачу в користування частини земельної ділянки, місцевий суд належним чином не з'ясував обсяг позовних вимог та обставин того чи дійсно між ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» та ОСОБА_2 виник спір щодо вказаного нерухомого майна, а також відповідність виду забезпечення позову, який позивач просив застосувати, позовним вимогам.

Також місцевий суд не звернув увагу на обставини того, що ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» по справі є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а нерухоме майно, відносно якого заборонено здійснювати реєстраційні дії, а саме: приміщення під літ. «А» для зберігання автотранспорту по АДРЕСА_3 не є предметом спору у даній справі. Так, у позовній заяві ОСОБА_2 послався на те, що реєстрація Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області спірної декларації та внесення державним реєстратором запису про право власності товариства на вказане майно впливає на його право отримання у користування частини земельної ділянки відповідно до часток в нерухомому майні.

Таким чином, заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги третьої особи ТОВ «Торговий Дім «Дизайн», що фактично приміщення під літ. «А» для зберігання автотранспорту по АДРЕСА_3 не є предметом позову, питання щодо належності зазначеного майна на праві власності вказаній третій особі у позовній заяві позивачем не порушувалось, а оскарження декларації про готовність об'єкта до експлуатації та проведення державної реєстрації права власності ТОВ « Торговий Дім «Дизайн» на приміщення для зберігання автотранспорту «А», на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для забезпечення позову у обраний заявником спосіб.

Твердження позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те. що приміщення під літ. «А» не є капітальною спорудою, тому на нього не може бути зареєстроване право власності, у зв'язку з чим вимога про визнання права власності на приміщення ним не заявлялася також не свідчить про наявність підстав для забезпечення позову у вказаній справі, оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку саме відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення. Отже, вказана позивачем обставина не може становити потенційні труднощі для виконання можливого рішення суду, прийнятого на користь позивача.

За таких обставин, коли суд першої інстанції порушив норми процесуального права і його висновки не відповідають обставинам справи, тому постановлену судом ухвалу необхідно скасувати і ухвалити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, а апеляційну скаргу, відповідно, - задовольнити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ч. 1 п.п. 3.4; ст.ст. 381. 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дизайн» задовольнити. Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 січня 2019 року в даній справі скасувати, відмовивши в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко