Дата документу 04.12.2019 Справа № 0809/4814/2012
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 0809/4814/2012Головуючий у 1-й інстанції Яцун О.С.
Пр. № 22-ц/807/3461/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Кочеткової І.В.

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» із урахуванням уточнень на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягувач Концерн «Міські теплові мережі» про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Попової Н.В. звернулись до суду із вищезазначеною заявою (а.с.2-3), в якій просили скасувати судовий наказ та здійснити поворот виконання судового наказу, виданого 31.08.2012 у справі № 0809/4814/2012 (провадження № 2-н/0809/507/2012) про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води в сумі 13227,56 грн. та судового збору по 35,76 грн. з кожного; стягнути з концерну «МТМ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 13334,86 грн.

В обґрунтування своєї заяви заявники зазначали, що вимоги стягувача є необґрунтованими, у зв`язку з важким матеріальним становищем оплата за послуги була нерегулярною та не в повному обсязі, однак вказана сума нарахована заявником без урахування зроблених ними платежів, а боржники не змогли надати свої заперечення до суду, з чого вбачається спір про право.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено суддю суду першої інстанції Яцун О.С. (а.с. 29).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року (а.с. 45-46) заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу у цій справі задоволено.

Судовий наказ судді Заводського районного суду м. Запоріжжя, виданий 31.08.2012 у справі №0809/4814/2012 (провадження № 2-н/0809/507/2012) про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води в сумі 13227,56 грн. та судового збору по 35,76 грн. з кожного скасовано.

В порядку повороту виконання судового наказу зобов`язано Концерн «МТМ» повернуто ОСОБА_1 стягнену з нього на підставі судового наказу судді Заводського районного суду м. Запоріжжя у справі №0809/4814/2012 (провадження № 2-н/0809/507/2012) від 31.08.2012 року суму в розмірі 13334,86 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції в частині, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Концерн «МТМ» у своїй апеляційній скарзі із урахуванням уточнень (а.с. 48-49, 62-64) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати частково та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника адвоката Попової Н.В. у частині повороту виконання судового наказу та зобов`язання Концерн «МТМ» повернути ОСОБА_1 стягнену з нього на підставі вищезазначеного судового наказу від 31.08.2012 року суму в розмірі 13334,86 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерн «МТМ» понесений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. а.с.56).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 67).

В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою хворобою останньої (а.с.69-70).

Ухвалою апеляційного суду дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 71).

Учасники цієї справи своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом не скористалась.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

04 грудня 2019 року суд першої інстанції надав апеляційному суду інформацію (а.с.82-83), за змістом якої матеріали цивільної справи № 0809/4816/2012 пр. № 2-н/0809/507/2012 за заявою Концерну «МТМ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборговані за послуги з центрального опалення, постачання гарячої води, згідно із номенклатурою суду 2015 р., знищені.

У судове засідання 04 грудня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час та місце розгляду цієї справи (а.с. 78-79,81) всі учасники цієї справи, окрім представника Концерну «МТМ» - Нікітіна А.В. (а.с.84), не з`явились, про причини своєї неявки та неявки свого представника не повідомили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника Концерну «МТМ» - Нікітіна А.В. (а.с.84).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Концерну «МТМ» - Нікітіна А.В., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Концерну «МТМ» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву боржників у цій справі, керувався ст. ст. 170, ч.3 ст. 171, ст. 444 ЦПК України і виходив із такого.

31.08.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ у справі №0809/4814/2012 (провадження № 2-н/0809/507/2012) про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води в сумі 13227,56 грн. та судового збору по 35,76 грн. з кожного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що копія судового наказу отримана представником боржників адвокатом Поповою Н.В., 10.09.2019 року, про що свідчить її підпис про отримання (а.с.19), тобто строки звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу боржниками не порушені.

Разом із тим, заява про скасування судового наказу подана із дотриманням вимог ст. 170 ЦПК України. Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не встановлено.

Отже, враховуючи, що між сторонами наявний цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а також відсутні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу, судовий наказ від 31.08.2012 року по справі № 0809/4814/2012 (провадження № 2-н/0809/507/2012) підлягає скасуванню.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до положень ст. 171 ЦПК України скасування судового наказу є безумовною підставою при наявності заяви боржника для повороту виконання судового наказу.

Згідно довідки № 16/54 від 05.02.2019, виданої ПАТ «Запоріжсталь», під час примусового виконання судового наказу з грудня 2013 року по січень 2015 року із заробітної плати боржника ОСОБА_1 на користь концерну «Міські теплові мережі» утримано грошові кошти у сумі 13334,86 грн. (а.с.26).

Таким чином, під час примусового виконання наказу, стягувачем були фактично отримані присуджені цим наказом грошові суми, які підлягають поверненню відповідно до положень ст.ст. 171, 444 ЦПК України в розмірі 13334,86 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги заяву стягувача щодо застосування строку позовної давності як на підставу відмови в задоволенні заяви про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 170, ч. 10 ст. 444 ЦПК України строки звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу боржниками не порушені.

З наведених мотивів, заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу підлягає задоволенню.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Оскільки, заява боржників про скасування вищезазначеного судового наказу повинна була розглядатись саме у матеріалах цивільної справи №0809/4816/2012 пр. № 2-н/0809/507/2012 за заявою Концерну «МТМ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборговані за послуги з центрального опалення, постачання гарячої води чи останні повинні були досліджуватись судом першої інстанції у цій справі в обов`язковому порядку у тому числі в частині наявності у справі оригіналу вищезазначеного судового наказу та дати отримання останнього боржниками з метою з`ясування у тому числі питання про дотримання боржниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строку для подачі лише 10.09.2019 року вищезазначеної заяви про скасування цього судового наказу від 31.08.2012 року у цій справі, який боржник ОСОБА_1 виконав у повному обсязі ще у січні 2015 року шляхом вирахування з його заробітної плати за місцем роботи ПАТ «Запоріжсталь» щомісячних платежів за період з грудня 2013 року по січень 2015 року на загальну суму 13334,86 грн. (довідка а.с. 26).

За таких обставин, боржники, та зокрема боржник ОСОБА_1 , не могли не знати про вищезазначений судовий наказ та не отримувати останній до вересня 2019 року.

Крім того, боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у своїй вищезазначеній заяві про скасування вищезазначеного судового наказу не просили поновити їм 10-денний строк, передбачений ст. 105 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, враховуючи дату видачі судового наказу у 2012 році та те, що до цього боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вже звертались до суду із вищезазначеною заявою про скасування судового наказу 01.07.2019 року (а.с.1), до останньої додавали також фотокопію вищезазначеного судового наказу (а.с.4), однак остання ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2019 року (а.с.9) була повернута заявникам без розгляду як така, що подана після спливу строку на її подачу та, при цьому, заявники не заявили клопотання про поновлення останнього.

Ця ухвала суду першої інстанції набрала законної сили та є чинною, докази оскарження останньої боржниками в апеляційному порядку у цій справі відсутні. Повернення без розгляду вищезазначеної заяви боржників про скасування судового наказу не перериває перебігу строку для звернення до суду із вищезазначеною заявою боржників про скасування вищезазначеного судового наказу.

Встановлено, що згідно із номенклатурою суду першої інстанції 2015 року матеріали вищезазначеної цивільної справи №0809/4816/2012 пр. № 2-н/0809/507/2012 були знищені, та відповідно, судом першої інстанції не досліджувались і не могли досліджуватись у цій справі.

У такому випадку суд першої інстанції спочатку за заявою учасників цієї справи чи за власною ініціативою в порядку розділу Х ЦПК України мав відновити (відновити частково чи повністю, відмовити у відновленні) втрачене (втраченого) судове (судового) провадження №0809/4816/2012 пр. № 2-н/0809/507/2012.

Проте, цього судом першої інстанції зроблено не було. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

У матеріалах справи відсутній, навіть, оригінал вищезазначеного судового наказу, хоча останній не підлягав знищенню разом із матеріали вищезазначеної справи і згідно із Інструкцією мав зберігатись у відповідних нарядах суду першої інстанції.

Докази про те, чи наявний (відсутній) у суді першої інстанції на теперішній час оригінал вищезазначеного судового наказу, у матеріалах цієї справи також відсутні.

Хоча, враховуючи, що адвокат Попова Н.В., як представник боржника ОСОБА_1 , 02 чи 10 вересня 2019 року отримувала копію вищезазначеного судового наказу у суді першої інстанції (заява з відміткою а.с. 19), то оригінал судового наказу у суді першої інстанції має бути, але у матеріалах справи, наданої апеляційному суду, останній на теперішній час відсутній. Не можна скасовувати те, чого немає.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Концерну «МТМ» лише частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення передчасної помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, встановлено, що Концерном «МТМ», як особою, яка подала апеляційну скаргу у цій справі було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн. (а.с. 60).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» із урахуванням уточнень задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 06.12.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кочеткова І.В.