Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2777/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2019 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.,
за участю секретаря судового засідання Мигаль Н.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача та просить визнати ОСОБА_2 , що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивач згідно заяви позов підтримала повністю, просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст.ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, договір купівлі-продажу житлового будинку, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на житловий будинок, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 ; довідку від 21.08.2019 року №7555 видана КП «Житлосервіс», будинкову книжку, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтверджують, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 , проте не проживає за вказаною адресою останні 4 роки, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Стаття 328 ЦК України визначає підстави набуття права власності. Встановлено, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема з правочинів. Стаття 391 ЦК України закріплює правомочність власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча воно і не поєднане з позбавленням володіння.
Судом встановлено, підтверджується наявними в справі доказами, що спірне житло належить позивачу; відповідач не проживає більше 1 року в спірному житлі, що підтверджується матеріали справи. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не бажає. Будь-яких договорів наймання, піднаймання, оренди тощо щодо будинку між сторонами не укладено; відповідач не несе витрат на оплату комунальних послуг житла.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідач вселилася до спірного будинку в установленому законом порядку та набула прав і обов`язків, передбачених ст. 156 ЖК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 ЦК України.
Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє її права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, за відсутності між сторонами зобов`язальних відносин, позивач, як власник житла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вимагаючи визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, діє правомірно, оскільки як власник, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження будинком, що належить їй на праві власності, а тому відповідача, який не знявся з реєстрації, більше року не проживає за місцем реєстрації, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст. ст. 280-289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 (проживаючої АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строків для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: