ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9784/19 Справа № 211/3846/19 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання:Чубіна А.В.

сторони

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство « Українська залізниця»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року, яке ухвалене суддею Ніколенко Д.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 27 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві.

Позов мотивовано тим, що батько позивачки ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов`язків машиніста бульдозера ВСП «Колійна машинна станція № 80» ДП «Придніпровська залізниця». По факту нещасного випадку був складений акт № 1 форми Н-1 від 18 березня 2013 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, відповідно до висновків якого причинами нещасного випадку, внаслідок якого загинув ОСОБА_2 , та який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 50 хвилин, зазначено: невиконання вимог інструкції з охорони праці. Смерть ОСОБА_2 наступила внаслідок наїзду транспортних засобів на потерпілого.

Звістка про смерть батька призвела до того, що позивачка зазнала сильного нервового потрясіння, незважаючи на сплив часу вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть батька не залишають її до теперішнього часу. Внаслідок втрати батька, їй завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона назавжди позбавлена батьківського спілкування, турботи та любові рідного батька Після загибелі батька її нормальні життєві зв`язки були знищені, вона постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатися від втрати близької людини, перебуваючи в напруженому стані.

Отже, посилаючись на те, що втратою рідної їй людини, позивачці завдано значної моральної шкоди, яку вона оцінює у 250 000,00 гривень та яку просить стягнути з відповідача на її користь без утримання податків та зборів.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 150 000, 00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

В апеляційній скарзі представники Акціонерного товариства «Укрзалізниця» ставлять питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачці в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважають що позивачкою в повній мірі не був доведений факт спричинення їй моральної шкоди та не надано належних доказів на її підтвердження. Розмір моральної шкоди, стягнутої на користь позивачки є значно завищений, він не відповідає принципу розумності, виваженості і справедливості. Судом першої інстанції не враховано ступінь вини загиблого. На думку представників, вина підприємства в настанні нещасного випадку відсутня. Відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України, зазначають, що заперечують щодо ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року, якою відмовлено в залученні третіх осіб - Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача АТ «Українська залізниця» - Винокурова О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є донькою загиблого ОСОБА_2 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 50 хвилин на колії № 11 виробничої бази Відокремленого структурного підрозділу «Колійна машинна станція № 80» ДП «Придніпровська залізниця», під час виконання трудових обов`язків машиніста бульдозера внаслідок наїзду транспортних засобів ОСОБА_2 загинув.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 22 лютого 2013 року, актовий запис № 193, ОСОБА_2 помер у віці 40 років, причина смерті - сполучена травма голови, шії, лівої верхньої кінцівки (а.с.8,9).

По факту нещасного випадку було складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 50 хвилин у Відокремленому структурному підрозділі «Колійна машинна станція № 80» ДП «Придніпровська залізниця», відповідно до висновку якого нещасний випадок стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 50 хвилин, смерть наступила внаслідок наїзду транспортних засобів на потерпілого В розділі 6 зазначеного Акту встановлено осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, що призвели до смерті ОСОБА_2 (а.с. 13-16).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку із смертю батька.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування Акціонерним товариством «Українська залізниця» моральної шкоди ОСОБА_1 , у зв`язку зі смертю батька позивачки, який загинув в результаті нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З аналізу змісту ст. 1167 ЦК України вбачається, що підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вказані підстави відповідальності Акціонерним товариством «Українська залізниця», за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_2 , судом першої інстанції встановлені в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 07 березня 2013 року, яким встановлена вина, крім ОСОБА_2 , посадових осіб Акціонерного товариства «Українська залізниця», які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці та своїх посадових інструкцій, що у сукупності й стало причиною нещасного випадку (а.с.13-16).

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності вини відповідача, колегія суддів вважає безпідставними.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачці у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивачка - ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою батька, переживає душевні та психологічні страждання, позбавлена можливості отримувати від нього піклування та матеріальну допомогу, що тягне за собою порушення її нормальних життєвих зв`язків та докладання з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивачки з рідною людиною.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутого з відповідача на користь ОСОБА_1 , який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачкою не доведено наявність моральних страждань. Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивачки, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв`язку зі смертю рідної людини, конкретні обставини по справі, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивачки, яка втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає що визначений розмір моральної шкоди, відповідає засадам розумності, виваженості.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача про те, що розмір стягнутої моральної шкоди є значно завищеним та не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає безпідставними.

Заперечення представника відповідача на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року, якою відмовлено в залученні третіх осіб - Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції при винесенні ухвали повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі представників відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості й підстави для його зміни у відповідності до доводів апеляційної скарги відсутні, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: