Справа № 307/3835/18
Провадження № 2/307/495/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (в подальшому - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 вересня 2013 року у виконкомі Нижньоселищенської сільської ради Хустського району Закарпатської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них, 10 вересня 2015 року, народилася дочка ОСОБА_3. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки через відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрати почуття любові один до одного, вони перестали проживати однією сім'єю вже більше 1 року. На даний час їх шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб.Крім цього заначила, що дочка перебуває на її утриманні, а відповідач нею майже не цікавиться, участі у її житті, вихованні та розвитку не приймає, матеріальну допомогу не надає. Між сторонами не досягнуто згоди щодо добровільної сплати аліментів. Відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, оскільки не має постійного місця праці. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000 гривень.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 2000 гривень визнає.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2018 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії І-ФМ №105877, сторони 21 вересня 2013 року зареєстрували шлюб у виконкомі Нижньоселищенської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 20. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з Станко на Деяк (а.с. 9).

Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ФМ № 327469 (а.с.10).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 11 грудня 2018 року вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває її неповнолітня дочка ОСОБА_3 (а.с. 12)

На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини.

Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено.

V. Оцінка Суду.

Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим.

За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам кожного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідност. 180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 31) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значенняМінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітньою донькою та сама веде догляд за нею, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер.

Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, згідний сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 2 000 гривень щомісячно, а в решті позову відмовити.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача, щомісячно, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 грудня 2018 року, і до її повноліття, оскільки така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень ч. 1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 352 гривні 40 копійок.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 384 гривні 20 копійок судового збору.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись статтями 24,80, 84, 104, 105, 110 112, 114, 182, 184 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 142, 200, 206, 247, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між Деяк (прізвище до одруження - Станко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 21 вересня 2013 року у виконкомі Нижньоселищенської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 20.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 грудня 2018 року, і до її повноліття.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого 12 грудня 2018 року на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області, розрахунковий рахунок 7248, МФО899998, за квитанцією №20 від 12 грудня 2018 року, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: 90551, Закарпатська область, Тячівський район, с. Руське Поле, вул. Головна, 82, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: 90440, Закарпатська область, Хустський район, с. Нижнє Селище, вул. Визволення, 38, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2019 року.

Суддя В.В. Ніточко