Справа № 159/4940/18
Провадження № 2/159/88/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Канашкової О.М.

представника відповідача

ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк", приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, -

в с т а н о в и в :

26 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк", приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання таким, що не підлягає виконанню і скасування виконавчого напису, з участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області.

Як підставу позову позивач зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений з порушенням строків позовної давності щодо заявлених вимог, а самі вимоги не є безспірними. Окрім цього, позивач вказує, що відповідачПАТ КБ "ПриватБанк" знав, що по кредитному договору №76666-CRED було раніше постановлено два судових рішення про стягнення боргу за якими було видано виконавчі листи та відкрито виконавче провадження, а тому в силу ст.61 Конституції України Банк не мав права звертатись до відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про вчинення оспорюваного виконавчого напису, яка у свою чергу, не перевірила наявність судових рішень та відкритих виконавчих проваджень, чим грубо порушила приписи ст.88 ЗУ «Про нотаріат», що є самостійною безумовною підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таких що не підлягає виконанню.

З наведених вище мотивів та підстав просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за номером 8614 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 10449,79 доларів США (що за курсом НБУ складає 274475,42 гривень) та витрат повязаних з вчиненням виконавчого напису в сумі 3000 гривень.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.11.2018 року. Одночасно, відповідачам було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 01.11.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.11.2018 року, яке було відкладено та призначено наступне судове засідання на 15.01.2019 року в режимі відеоконференції.

22 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3

31 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк».

12 листопада 2018 року від позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк».

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, попередньо подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. З доводами відповідачів, наведеними і відзивах на позов не погоджується з підстав зазначених у його позові та відповіді на відзив.

Відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3М у судове засідання не зявився, у письмовому відзиві від 22.10.2018 року не погоджується з позовними вимогами та зазначає, що на момент вчинення виконавчого напису сума заборгованості була безспірна і у нотаріуса були всі законні підстави видати виконавчий напис. Просить відмовити в позові та розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог ОСОБА_2 з підстав викладених у письмовому відзиві та просить відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Ковельського відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» 09 вересня 2017 року звернувся до відповідача - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про вчинення виконавчого напису по стягненню заборгованості із позивача ОСОБА_2 у загальному розмірі 10449,79 доларів США (що за курсом НБУ складає 274475,42 гривень). Вказана заява була зареєстрована нотаріусом та до заяви були додані документи відповідно до переліку встановленого КМУ.

Будь-яких інших документів нотаріусу банком не надавалося.

За результатом розгляду вказаних документів, нотаріус видав банку виконавчий напис від 09 вересня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №8614, яким постановлено стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 10449,79 долари США (що за курсом НБУ складає 274475,42) з урахуванням:

1) залишок заборгованості за кредитом у розмірі 1888,75 доларів США;

2) залишок заборгованості за відсотками у розмірі 8063,43 доларів США;

3) штраф у розмірі 497,61 доларів США;

Зазначив, що строк за який проводиться стягнення 9 років 10 місяців 7 днів, а саме з 18.07.2007 року по 25.05.2017 року.

Надаючи правову оцінку вказаному виконавчому напису нотаріуса, суд зазначає наступне.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

У розглядуваному випадку судом встановлено, що вимоги банку, за яким був виданий виконавчий напис, ґрунтуються на заборгованості, яка виникла з 18.07.2007 року, що підтверджується наданим банком розрахунком, і що слідує із змісту самого виконавчого напису. Натомість виконавчий напис був виданий 09.09.2017 року, тобто поза межами трьохрічного строку, який встановлений у ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Банк та позичальник встановили у п.5.7 підписаного кредитного договору збільшений строк позовної давності до основної суми боргу, відсотків, винагороди, неустойки - пені, штрафів строком на 5 років.

При цьому до заяви про видачу виконавчого напису не було додано письмових доказів переривання строку позовної давності, наприклад за фактом звернення до суду, чи вчинення відповідачем особистих дій які підтверджують визнання боргу, а тому у нотаріуса були відсутні правові підстави на власний розсуд обчислювати строк позовної давності поза загальних правил його обчислення.

З оспорюваного виконавчого напису та відзиву відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_3 на позов не зрозуміло, чи зясовував нотаріус питання щодо переривання строку позовної давності, а відтак, не встановивши цих обставин у нотаріуса були відсутні правові підстави для висновку про переривання строку позовної давності.

Крім того, судом установлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04.12.2009 року по справі №2-1718/09 задоволено позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №76666-CRED від 18.07.2007 року в сумі 29542 гривень, судового збору в сумі 295,02 гривень та 120 гривень витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи. Зазначене рішення набрало законної сили та на його виконання видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Окрім цього, рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2010 року по справі №2-4294/10 задоволено частково позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто із ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №76666-CRED від 18.07.2007 року в сумі 45402,15 грн та стягнуто в користь держави судовий збір в сумі 456,02 грн та 120 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи. Зазначене рішення набрало законної сили та на його виконання видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

За таких обставин, суд зазначає, що станом на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису 09.09.2017 року існувало таке, що набрало законної сили рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2009 року та рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2010 року, якими вже було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №76666-CRED від 18.07.2007 року, а тому вимоги банку щодо повторного стягнення зазначених сум були неправомірними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 09.09.2017 року з ОСОБА_2 фактично стягнуто у друге заборгованість за кредитом, відсотками та пенею, а тому суд приходить до висновку про відсутність безспірності та неправомірність вимог стягувача що повторного стягнення заборгованості.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 зроблено висновок, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки судом встановлено, що вимоги за якими був виданий виконавчий напис ґрунтуються на заборгованості, яка виникла більше ніж протягом пяти років до дня видачі виконавчого напису, враховуючи, що банком не було надано нотаріусу беззаперечних доказів переривання строку позовної давності, суд вважає, що спірний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконання з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, крім того, судом встановлена також неправомірність вимог стягувача відповідача щодо повторного стягнення заборгованості, яка вже була стягнута з позивача рішеннями Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2009 року та Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2010 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виконавчий напис був виданий неправомірно, а тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити.

Разом із тим, як убачається із матеріалів позову та відзивів на позовну заяву приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 не є належним відповідачем у справі виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 50 ЦПК України участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; права та обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Оскільки приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис здійснює нотаріальні дії від імені держави, а тому не має спільні чи однорідні права і обов'язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями, він не може бути відповідачем із ПАТ КБ «ПриватБанк», з яким у позивача виникли спірні правовідносини.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову, а отже у цій частині позову слід відмовити з вищенаведених підстав.

У 6 пункті роз'яснень листа ВССУ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» зазначено: справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса), мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталась за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатись судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ураховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі положень ст.141 ЦПК України з відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 704,80 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 50, 89, 102, 110, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за номером 8614 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 10449 (десять тисяч чотириста сорок дев'ять) доларів США 79 центів (що за курсом НБУ складає 274475 (двісті сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят п'ять гривень 42 копійки)) та витрат повязаних з вчиненням виконавчого напису в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання таким, що не підлягає виконанню і скасування виконавчого напису, - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.01.2019 року.

ГоловуючаОСОБА_4