_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4537/19
Провадження № 2/520/2756/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Белінська Ганна Сергіївна,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3 , Малого виробничо-торгового підприємства ТОВ "ВЕНЕРА" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019 року позивач АТ "Укрсоцбанк" звернулось до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість 66239,51 доларів США.

Ухвалою суду від 22.03.2019 року провадження по справі відкрито.

12.04.2019 року до суду електронною поштою надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_3 .

15.04.2019 року до суду електронною поштою надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Малого виробничо-торгового підприємства ТОВ "ВЕНЕРА".

Ухвалою суду від 17.04.2019 року задоволено клопотання представника відповідачів та витребувано у позивача докази.

24.06.2019 року від сторони позивача надано витребувані докази.

05.09.2019 року від представника відповідачів надані заперечення щодо отриманого від позивача доказу - розрахунку заборгованості.

22.10.2019 року підготовче провадження у справі закінчено та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» Байрамов О.В. позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав подані до суду відзиви на позов, просить в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» відмовити.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 12.10.2006 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Генеральний договір про здійснення кредитування №06/95/123, а також Додаткову угоду №1 від 12.10.2006 року, Додаткову угоду №06/95/123/5 від 09.06.2008 року та Додаткову угоду №4 від 06.04.2007 року, відповідно до умов яких відповідач зобов`язався в порядку та на визначених у договорі умовах повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Однак в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 13.02.2019 року заборгованість ОСОБА_3 становить 66239,51 доларів США, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав з позовом до ОСОБА_3 та МВП ТОВ "ВЕНЕРА", яке є поручителем за договором поруки.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_4 Ю.В. посилається на те, що позивач звернувся до суду з позовом 05.03.2019 року після спливу позовної давності навіть щодо останнього щомісячного платежу за Додатковою угодою №1 від 12.10.2006 року до Генерального договору про здійснення кредитування №06/95/123, та після спливу позовної давності навіть щодо останнього щомісячного платежу за Додатковою угодою №4 від 12.10.2006 року до Генерального договору про здійснення кредитування №06/95/123. При цьому представник відповідача зазначає, що остання сплата щомісячного платежу була здійснена ОСОБА_3 04.04.2014 року та після вказаної дати ніяких оплат відповідач не здійснював, оскільки з 18.03.2014 року по 06.10.2017 року проходив службу в Збройних Силах. Також представник відповідача зазначає, що позивачем протиправно нараховувались відсотки за користування кредитом під час проходження ним служби в Збройних Силах по мобілізації. В зв`язку з викладеним представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача МВП ТОВ "ВЕНЕРА" посилається на те, що умовами додаткових угод, укладених між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , було збільшено розмір відсоткової ставки з 13% до 14,5% річних, чим фактично було збільшено обсяг відповідальності позичальника порівняно з первісною редакцією. Відтак зобов`язання за Договором поруки №07-15/985 від 20.10.2006 р. представник відповідача вважає припиненими на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України в зв`язку з односторонньою зміною зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Також представник відповідача посилається на те, що з Договору поруки №07-15/985 вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України. В зв`язку з тим, що АТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку змінило строк виконання основного зобов`язання за Додатковою угодою №06/95/123/5 від 09.06.2008 р. та мало протягом шести місяців від цієї дати пред`явити позов до поручителя, однак звернулось до суду лише 05.03.2019 р. Оскільки позивач пред`явив вимогу до поручителя поза межами строків, що встановлені ч. 4 ст. 559 ЦК України, представник МВП ТОВ "ВЕНЕРА" вважає, що порука є припиненою. В зв`язку з викладеним представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В запереченні на розрахунок заборгованості за Генеральним договором про здійснення кредитування №06/95/123 від 12.10.2006 року представник відповідачів посилається на те, що наданий представником позивача розрахунок не посвідчений належним чином, яким мають посвідчуватись фінансові документи. Представник відповідачів звертає увагу суду на те, що в наданих таблицях суми заборгованості відрізняються від тих, що зазначені в позовній заяві. Також представник відповідачів зазначає, що 04.08.2017 року банк звертався до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості, в зв`язку з чим право АТ «Укрсоцбанк» нараховувати проценти припинилось з моменту пред`явлення позову. Окрім того, представник наголошує на тому, що в розрахунку наведені недостовірні дані, оскільки в 2017 році відповідач ОСОБА_3 жодних проплат не здійснював в зв`язку з проходженням служби в Збройних Силах України.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12.10.2006 року між УКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 було укладено Генеральний договір про здійснення кредитування №06/95/123, відповідно до умов якого Кредитор зобов`язується надавати Позичальнику грошові кошти у гривнях та/або доларах США, Євро в межах загального ліміту, що дорівнює або є еквівалентним за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України станом на дату укладення цього Договору 100000,00 доларів США, «Ліміт кредитування», на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит у строк та на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього, сплатити проценти у розмірі, що визначатиметься у додаткових угодах до цього Договору, а також сплачувати комісії у розмірі та у порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в додаткових угодах до цього Договору, та є його невід`ємною частиною /а.с.5-8/.

Відповідно до п. 3 Генерального договору Кредитування за цим Договором здійснюється протягом періоду з 12.10.2006 року по 12.10.2021 року включно.

Пунктом 4 Генерального договору визначено, що конкретні умови кредитування, а саме: сума, мета та строк Кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення Кредиту та спосіб надання Кредиту визначаються згідно з додатковими угодами, що укладаються між Сторонами, є невід`ємними частинами цього Договору, та не повинні суперечити загальним та граничним умовам, що визначені цим Договором.

12.10.2006 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_5 укладено Додаткову угоду №1 до Генерального договору про здійснення кредитування №06/95/123 від 12.10.2006 р., якою визначено, що відповідно до Основних положень Генерального договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у формі разового кредиту в 80000,00 доларів США зі сплатою за користування Кредитом процентів у розмірі 13% річних. Крім процентів Позичальник сплачує Кредитору комісії, види, розміри та строки сплати яких визначені в п. 6 цієї Додаткової угоди.

Пунктом 3 Додаткової угоди №1 визначено, що Кредит надається на строк з 12.10.2006 року по 12.10.2011 року включно. Повне погашення Кредиту має бути здійснене не пізніше останнього дня вказаного строку /а.с.9/.

06.04.2007 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_5 укладено Додаткову угоду №4 до Генерального договору про здійснення кредитування №06/95/123 від 12.10.2006 р., якою визначено, що відповідно до Основних положень Генерального договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у формі відновлювальної кредитної лінії окремими частинами, «Транші», зі сплатою 13% процентів річних та комісій, види, розміри та строки сплати яких визначені в п. 6 цієї Додаткової угоди, в межах максимального ліміту заборгованості до 50000,00 доларів США включно, з наступним графіком погашення заборгованості: повне погашення Кредиту має бути здійснене не пізніше 05.04.2012 року на умовах, визначених Генеральним договором /а.с.29/.

09.06.2008 року АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_3 уклали Додаткову угоду №06/95/123/5 до Генерального договору про здійснення кредитування №06/95/123 від 12.10.2006 р., згідно з якою відповідно до Основних положень Генерального договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії в сумі 28000,00 доларів США окремими частинами, «Транші», зі сплатою 14% річних та комісій, види, розміри та строки сплати яких визначені в п. 6 цієї Додаткової угоди, в межах максимального ліміту заборгованості /а.с.10-11/.

Пунктом 2 Додаткової угоди №06/95/123/5 визначено, що кредит надається з метою: на поточні потреби. Повне погашення всіх Траншів Кредиту має бути здійснене не пізніше 08.10.2021 року включно на умовах, визначених Генеральним договором.

03.10.2008 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №1 до Додаткової угоди №06/95/123/5 до Генерального договору про здійснення кредитування №06/95/123 від 12.10.2006 р., якою були внесені зміни зокрема до п. 1 вказаної Додаткової угоди, а саме п. 1 викладено в наступній редакції: «1. Відповідно до Основних положень Генерального договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії в 28000,00 доларів США зі сплатою за користування Кредитом процентів у розмірі 14% процентів річних до 20.10.2008 року, а з 21.10.2008 року 14,5% процентів річних. Крім процентів, Позичальник сплачує Кредитору комісії, види, розміри та строки сплати яких визначені в п. 6 цієї Додаткової угоди» /а.с.12/.

05.02.2009 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №2 до Додаткової угоди №06/95/123/5 до Генерального договору про здійснення кредитування №06/95/123 від 12.10.2006 р., якою зокрема змінено п.2 вказаної Додаткової угоди, а саме п. 2 викладено в наступній редакції: «2. Кредит надається з метою: на поточні потреби. Повне погашення всіх Траншів кредиту має бути здійснене не пізніше 07.10.2022 року включно на умовах, визначених Генеральним договором» /а.с.13/.

11.03.2011 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №3 до Додаткової угоди №06/95/123/5 до Генерального договору про здійснення кредитування №06/95/123 від 12.10.2006 р., якою зокрема змінено п.3 вказаної Додаткової угоди щодо графіку здійснення погашення окремих Траншів /а.с.13/.

Щодо обставин укладення договору поруки судом встановлено наступне.

12.10.2006 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК», ОСОБА_5 та Малим виробничо-торговим підприємством «ВЕНЕРА» Товариством з обмеженою відповідальністю укладено Договір поруки №07-15/985, відповідно до якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Генеральним договором про здійснення кредитування №06/95/123 від 12.10.2006 р. та Додатковими угодами, що є невід`ємними його частинами /а.с.30-31/.

29.03.2007 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК», ОСОБА_5 та Малим виробничо-торговим підприємством «ВЕНЕРА» ТОВ укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №07-15/985 від 12.10.2006 року /а.с.32/.

05.02.2009 року між АКБСР «УКРСОЦБАНК», ОСОБА_5 та Малим виробничо-торговим підприємством «ВЕНЕРА» ТОВ укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №07-15/985 від 12.10.2006 року /а.с.33/.

Відповідно до ст. 2 вказаного Договору поруки зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1 та Додатковою угодою №2, зміст забезпеченого порукою зобов`язання: повернення Кредиту в сумі 140000,00 доларів США у строк та на умовах, визначених Основним зобов`язанням з кінцевим терміном повернення заборгованості 07.10.2022 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених Основним зобов`язанням. Також до змісту забезпеченого порукою зобов`язання входять сплата процентів та сплата можливих штрафних санкцій, визначених Генеральним договором та Додатковими угодами.

Судом досліджено Довідку від 16.11.2017 року №3/158, видану майору запасу ОСОБА_3 , 1969 р.н., в тому, що він проходив службу в Збройних Силах, призваний по мобілізації, з 18.03.2014 року по 06.10.2017 року /а.с.58/.

З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2014 року відповідач ОСОБА_3 звертався до ПАТ «Укрсоцбанк» з заявою щодо не нарахування відсотків та штрафних санкцій за кредитними договорами, в зв`язку з його мобілізацією та проходженням військової служби /а.с.57/.

Стороною відповідача ОСОБА_3 суду надано копію Вимоги про усунення порушень та про добровільне виселення від 24.07.2017 року, з якої вбачається, що станом на 25.05.2017 року сума заборгованості за договором №06/95/123/5 від 09.06.2008 року становить 27588,32 доларів США /а.с.71-72/.

З Довідки-розрахунку заборгованості на 13.12.2018 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за договором кредиту №06/95/123/1 від 12.10.2006 року становить 15403,59 доларів США /а.с.36/.

З Довідки-розрахунку заборгованості на 13.12.2018 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за договором кредиту №06/95/123/4 від 06.04.2007 року становить 28307,37 доларів США /а.с.37/.

З Довідки-розрахунку заборгованості на 12.12.2018 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за договором кредиту №06/95/123/5 від 09.06.2008 року становить 22528,55 доларів США /а.с.38/.

Стороною позивача суду надано письмову вимогу про усунення порушень, без дати, що відповідно до реєстру поштових відправлень та квитанції були відправлені на адресу відповідачів ОСОБА_3 та МВТП «ВЕНЕРА» ТОВ 19.02.2019 року /а.с.34-35/.

Відповідно до вказаної вимоги загальна сума заборгованості становить: за частиною КРЕДИТУ 1 28307,37 доларів США; за частиною КРЕДИТУ 2 22528,55 доларів США; за частиною КРЕДИТУ 1 15403,59 доларів США. Доказів щодо отримання вказаної вимоги відповідачами суду не надано.

На ухвалу суду про витребування доказів стороною позивача надано розрахунки вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_3 кредитної заборгованості, а також Виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 , а також копії листів-заявок на кредит/транш, заяв на видачу готівки, квитанції /а.с.98-127/. При цьому розрахунки заборгованості та виписки по рахунку не завірені належним чином, оскільки не містять підпис особи, яка склала вказані документи, та відбиток печатки банку.

Судом встановлено, що в серпні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 , Малого виробничо-торгового підприємства «Венера» ТОВ про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2018 року позов ПАТ «УкрСоцбанк» залишено без розгляду за клопотанням позивача. Постановою Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2018 року залишено без змін.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України (в ред., чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України (в ред., чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 отримав в ПАТ «УКРСОЦБАНК» кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору, тривалий час ними користувався та здійснював часткове повернення грошових коштів. В подальшому в зв`язку з мобілізацією відповідача ОСОБА_3 під час проходження служби у Збройних Силах України з 18.03.2014 року по 06.10.2017 року та після цього відповідач не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості.

Щодо заяв сторони відповідача ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності суд зазначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому також суд зазначає, що оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

З урахуванням того, що стороною позивача на підтвердження позовних вимог та в зв`язку з ухвалою суду про витребування доказів до суду подано неналежним чином посвідчені розрахунки заборгованості та виписки по рахункам, а саме копії, які не містять підпису особи, яка складала вказані документи, та відбитку печатки банку, суд відхиляє вказані докази як недопустимі в сенсі ст. 78 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що в ході розгляду справи в судовому засіданні представником відповідачів зверталась увага суду та представника позивача щодо неналежності посвідчення вказаних документів, наданих суду. Проте з цього приводу стороною позивача будь-яких додаткових клопотань чи доказів суду надано не було.

На підставі викладеного, суд зазначає, що в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості відповідача ОСОБА_3 та детальних даних щодо дат повернення ним кредитних коштів та відсотків за користування ними, неможливо визначити перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу.

При цьому суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що перебування відповідача ОСОБА_3 на службі в Збройних Силах України було підставою для зупинення перебігу позовної давності.

Суд зазначає, що позивачем на підтвердження позовних вимог в частині розміру заборгованості суду надано лише Довідки-розрахунки заборгованості /а.с.36-38/, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих сум боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що доводи сторони позивача щодо розміру нарахованої заборгованості та щодо відсутності пропуску строку позовної давності не підтверджені належними, допустимими та достовірними в сенсі ст. ст. 77-79 ЦПК України доказами.

Також суд вважає доведеними доводи представника МВП ТОВ "ВЕНЕРА" щодо того, що оскільки позивач пред`явив вимогу до поручителя поза межами строків, що встановлені ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука є припиненою, в зв`язку з чим позовні вимоги, заявлені до МВП ТОВ "ВЕНЕРА" є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 257, 266, 267, 509, 525, 526, 549, 553, 554, 559, 623-625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака, 29) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), Малого виробничо-торгового підприємства ТОВ "ВЕНЕРА" (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Картамишевська, буд. 2) про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 06.12.2019 року.

Суддя Васильків О. В.