КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/14679/16-ц

05 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» адвоката Савчака Ярослава Олеговича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Яценко Н.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

15 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона на підставі договору дарування від 21 жовтня 2008 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

01 грудня 2011 року в рахунок забезпечення виконання зобов`язань третьої особи ОСОБА_2 (позичальника) за кредитним договором від 01 грудня 2011 року нею було передано вказану квартиру в іпотеку ПАТ «Астра Банк», про що укладено іпотечний договір.

У подальшому їй стало відомо, що 18 лютого 2016 року право власності на належну їй квартиру АДРЕСА_1 було зареєстроване за ПАТ «Дельта Банк». При цьому реєстрація права власності на вказану квартиру здійснювалася приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В. на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 28317539 від 18 лютого 2016 року.

Вказувала, що рішення приватного нотаріуса КМНО Літвінова A.B. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року є незаконним, оскільки крім договору іпотеки, нотаріусу як державному реєстратору, ПАТ «Дельта Банк» для реєстрації за ним права власності повинно було також надати копію вимоги, що мала бути надіслана іпотекодавцеві та позичальнику разом з доказами їх вручення на підтвердження завершення 30 календарних днів з моменту їх отримання. Проте ні вона, як іпотекодавець, ні третя особа, як позичальник, вимог про усунення порушення основного зобов`язання від ПАТ «Дельта Банк» не отримували. Їй взагалі не відомо, на якій підставі ПАТ «Дельта Банк» має відношення до вказаних вище кредитного та іпотечного договорів, укладених позичальником та іпотекодавцем з ПАТ «Астра Банк».

До того ж жодної оцінки предмета іпотеки ПАТ «Дельта Банк» не здійснювалося, оскільки жоден суб`єкт оціночної діяльності із проханням надати для огляду належну їй квартиру до неї не звертався.

30 жовтня 2018 року представником позивачки подано заяву про зміну підстав позову, у якій вказано, що при здійсненні реєстрації об`єкта нерухомості за ПАТ «Дельта Банк» нотаріусом не було дотримано положень п.п. 4 пункту 5.9. іпотечного договору, відповідно до умов якого, звернення стягнення на предмет іпотеки в разі набуття іпотекодержателем права на таке звернення за вибором іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку згідно умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя», що є прямим посиланням на відповідний договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Реєстрація нерухомого майна за ПАТ «Дельта Банк» відбулася без надання відповідачем окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який повинен був бути укладений сторонами іпотечного договору на виконання умов п. 5.9 іпотечного договору, однак укладений не був.

До того ж висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки, наданий ПАТ «Дельта Банк» на одному аркуші, за відсутності звіту про оцінку майна, не може вважатися належним доказом на підтвердження визначення ціни предмета іпотеки, оскільки визначення ринкової вартості на об`єкт, опис об`єкта та основний зміст застосованих методів та оціночних процедур, які обов`язково містяться у звіті, позивачу зі сторони ПАТ «Дельта Банк» не надходили. В той же час, вказаний висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки ТОВ «Професіонал» було подано без додаткових документів, які б обґрунтовували ринкову ціну на об`єкт.

Враховуючи наведене, просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, індексний номер 28317539, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ - 34047020);

зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №113328349 від 18 лютого 2016 року про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ - 34047020) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, індексний номер 28317539, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ - 34047020).

Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №113328349 від 18 лютого 2016 року про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ - 34047020) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 21 жовтня 2019 року представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» адвокат Савчак Ярослав Олегович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року скасувати в повному обсязі та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Посилається на неправильність висновку суду першої інстанції щодо обов`язкового укладення між сторонами окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, оскільки в рахунок виконання основного зобов`язання іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням, що міститься в іпотечному договорі в порядку, передбаченому ст.ст. 36,37 Закону України «Про іпотеку».

Помилково задовольняючи позов лише з підстав не укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, судом першої інстанції не було надано оцінку тій обставині, що АТ «Дельта Банк» є правонаступником АТ «Астра Банк» та набув права вимоги за кредитним договором й договором іпотеки. Також районним судом не взято до уваги, що банком 28.08.2015 року були направлені листи-вимоги на адресу позичальника та іпотекодавця, які вручені їм 01.09.2015 року та, що банком було надано державному реєстратору весь пакет документів необхідних для здійснення державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно.

Враховуючи наведене вважає, що державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно здійснена у повній відповідності з нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є необґрунтованим та незаконним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки адвокат Касьяненко Дмитро Леонідович просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги посилаючись на те, що державна реєстрація права власності на спірну квартиру відбулася всупереч положень Закону України «Про іпотеку» та іпотечного договору, оскільки здійснена без надання Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який повинен бути укладений сторонами іпотечного договору на виконання вимог п.5.9. іпотечного договору, однак укладений не був. Вважає, що висновок про вартість об`єкта, наданий ПАТ «Дельта Банк» на одному аркуші за відсутності звіту про оцінку майна, не може вважатися належним доказом на підтвердження визначення ціни предмета іпотеки. Звертає увагу на те, що позичальник та іпотекодавець не отримували від ПАТ «Дельта Банк» вимог про усунення порушень основного зобов`язання. Також позивачці не відомо, на якій підставі ПАТ «Дельта Банк» має відношення до кредитного та іпотечного договорів, укладених з ПАТ «Астра Банк». Крім того, державним реєстратором порушено вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У судовому засіданні представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» адвокат Савчак Ярослав Олегович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Клименко Альона Олександрівна в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов Артем Володимирович та третя особа ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 грудня 2011 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 65016, відповідно до умов якого, банк встановив позичальнику кредитний ліміт у розмірі 202 790 грн. із строком користування з 01.12.2011 року по 01.12.2016 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_1 (позивач) за договором іпотеки № б/н від 01.12.2011 року передала в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги та договір про внесення змін № 1 від 02.12.2013 року, відповідно до яких в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк»» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Набуття прав іпотекодержателя на спірну квартиру ПАТ «Дельта Банк» також підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 53108561 від 12.02.2016, в яких в актуальній інформації про державну реєстрацію іпотеки наявний запис про іпотеку № 6592707, де в якості іпотекодержателя зазначено ПАТ «Дельта Банк», підстава виникнення іпотеки - іпотечний договір, серія та номер: 2999 від 01.12.2011.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

12 лютого 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до приватного нотаріуса КМНО Літвінова А.В. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права приватної власності за ПАТ «Дельта Банк» на квартиру АДРЕСА_1 .

До заяви відповідачем було додано: іпотечний договір, серія та номер 2999, виданий 01.12.2011 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дудко Ю.А.; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 01 0, видане 28.08.2015 року, видавник: Укрпошта; лист вимога, серія та номер: 31.4-08/1081/15, виданий 28.08.2015 року, видавник: АТ «Дельта Банк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 01 2, видане 28.08.2015 року, видавник: Укрпошта; лист вимога, серія та номер: 31.4-08/2012/15, виданий 28.08.2015 року, видавник: АТ «Дельта Банк»; кредитний договір, серія та номер: 65016, виданий 01.12.2011 року, видавник ПАТ «Астра Банк»; довідка, серія та номер: б/н, видана 08.02.2016 року, видавник: ПАТ «Дельта Банк»; звіт про оцінку, серія та номер: б/н, виданий 10.02.2016 року, видавник: TOB «ЕК «Професіонал».

18 лютого 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов Артем Володимирович прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, індексний номер 28317539, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ «Дельта Банк» (а.с.121 т.2).

Звертаючись до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити певні дії, ОСОБА_1 посилалася на те, що рішення приватного нотаріуса КМНО Літвінова A.B. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року є незаконним, оскільки ні вона, як іпотекодавець, ні третя особа, як позичальник, вимог про усунення порушення основного зобов`язання від ПАТ «Дельта Банк» не отримували, Реєстрація нерухомого майна за ПАТ «Дельта Банк» відбулася без надання відповідачем окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який повинен бути укладений сторонами іпотечного договору на виконання п. 5.9 іпотечного договору. Висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки, наданий ПАТ «Дельта Банк» на одному аркуші за відсутності звіту про оцінку майна, не може вважатися належним доказом на підтвердження визначення ціни предмета іпотеки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , визнаючи протиправним та скасовуючи рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, індексний номер 28317539, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», зобов`язуючи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №113328349 від 18 лютого 2016 року про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на вказану квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами не було досягнуто згоди щодо передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» у позасудовому порядку на підставі укладення окремого договору.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, так як він не відповідає встановленим дійсним обставинам справи, дослідженим доказам та вимогам матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно положень статті 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту та задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.

Відповідно до умов п. 2.15, укладеного між сторонами іпотечного договору, у випадку невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, іпотекодержатель має право перевести на себе право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання за кредитним договором № 65016 від 01.12.2011 року.

Згідно положень п. 5.1 вказаного іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, якщо на момент настання терміну виконання основного зобов`язання, воно не буде виконано повністю або частково згідно встановленого графіку, у випадку порушення графіку погашення суми кредиту (частини кредиту) та/або у разі несплати процентів (частини процентів) відповідно до умов кредитного договору. При цьому іпотекодержатель має право звернути стягнення на весь предмет іпотеки, за своїм розсудом, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки у повному обсязі усі вимоги, передбачені кредитним договором.

Відповідно до умов п. 5.2 іпотечного договору, у разі порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором та/або іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цій вимозі іпотекодержателем зазначається: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у строк, що не перевищує 30-ти робочих днів з моменту отримання вимоги та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієй вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 5.4. іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або за договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 5.5 іпотечного договору, у випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником умов кредитного договору та/або іпотекодавцем умов цього договору, іпотекодержатель має право реалізувати предмет іпотеки в порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку».

Згідно з вимогами п. 5.9 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки в разі набуття іпотекодержателем права на таке звернення за вибором іпотекодержателя відбувається: за згодою сторін договору; за виконавчим написом нотаріуса; за рішенням суду; за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку згідно умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель письмово повідомляє іпотекодавця з дотриманням вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель набуває предмет іпотеки за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Аналізуючи вимоги Закону України " Про іпотеку" та умови договору іпотеки № б/н від 01.12.2011 року, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що в іпотечному договорі міститься застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Вказане вище спростовує висновок суду першої інстанції про порушення відповідачами процедури позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки з огляду на неукладення між іпотекодавцем та іпотекодержателем окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя та відсутність згоди позивачки на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань.

Помилковим є посилання суду першої інстанції, при ухваленні рішення у даній справі, на правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/6976/16-ц., з огляду на таке.

Судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що відповідно до пункту 5.2.1 договору іпотеки, який був предметом дослідження у справі № 759/6976/16-ц, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання здійснюється на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку". Тобто, в справі № 759/6976/16-ц іпотечним договором передбачалася необхідність укладення між сторонами окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, такого окремого договору укладено не було, а тому суди задовольнили позовні вимоги.

Однак в даній справі, умовами договору іпотеки від 01.12.2011 року не передбачено укладення між сторонами окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. В укладеному між сторонами іпотечному договорі № б/н від 01.12.2011 року міститься застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, індексний номер 28317539, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає обгрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, позичальник ОСОБА_2 не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, а тому у ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника ПАТ «Астра Банк», виникло право на задоволення своїх вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки шляхом переходу до нього права власності на предмет іпотеки згідно з розділом 5 договору іпотеки.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно умов п. 5.2 іпотечного договору, у разі порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором та/або іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цій вимозі іпотекодержателем зазначається: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у строк, що не перевищує 30-ти робочих днів з моменту отримання вимоги та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цій вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з дослідженмих судом доказів, 28.08.2015 року ПАТ «Дельта Банк» надіслало іпотекодавцю ОСОБА_1 та позичальнику ОСОБА_2 вимоги про усунення порушень, в яких повідомляло, що в разі їх не усунення протягом 30-денного строку з моменту отримання даної вимоги ПАТ «Дельта Банк» розпочне процедуру звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно.

Зазначені вимоги іпотекодавець ОСОБА_1 та позичальник ОСОБА_2 отримали 01 вересня 2015 року, а тому посилання позивачки на неотримання нею та третьою особою вимог про усунення порушення основного зобов`язання від ПАТ «Дельта Банк» не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Оскільки позичальник та майновий поручитель не вчинили дії щодо погашення заборгованості, а матеріалами справи підтверджено сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, колегія суддів вважає, що ПАТ «Дельта Банк», як новим кредитором, не порушено вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 57 Порядку.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону, державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з пунктом 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 57 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Отже, для реєстрації права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, до державного реєстратора ( яким у даному випадку є приватний нотаріус) має звернутись належна особа-іпотекодержатель та надати документи, які підтверджують: наявність в договорі іпотеки застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (або окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя); направлення та вручення іпотекодавцю вимоги про усунення порушень; сплив 30-денного терміну з моменту отримання іпотекодавцем вимоги про усунення порушень; у разі переходу прав на нерухоме майно - документ, що підтверджує перехід.

Таким чином, наведеними правовими нормами визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплений у статтях 10, 18 Закону порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

У справі, що переглядається, встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки ПАТ «Дельта Банк» надало державному реєстратору приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Літвінову Артему Володимировичу такі документи: іпотечний договір, серія та номер 2999, виданий 01.12.2011 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дудко Ю.А.; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 01 0, видане 28.08.2015 року, видавник: Укрпошта; лист вимогу, серія та номер: 31.4-08/1081/15, виданий 28.08.2015 року, видавник: АТ «Дельта Банк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 01 2, виданий 28.08.2015, видавник: Укрпошта; лист вимога, серія та номер: 31.4-08/2012/15, видане 28.08.2015 року, видавник: АТ «Дельта Банк»; кредитний договір, серія та номер: 65016, виданий 01.12.2011 року, видавник ПАТ «Астра Банк»; довідку, серія та номер: б/н, видану 08.02.2016 року, видавник: ПАТ «Дельта Банк»; звіт про оцінку, серія та номер: б/н, виданий 10.02.2016 року, видавник: TOB «ЕК «Професіонал».

Доводи позивачки про те, що висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки ТОВ «Професіонал» є неналежним доказом колегія суддів відхиляє , з огляду на таке.

За умовами п.1.3., 1.4. іпотечного договору вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін становить 405 580 грн.

Згідно п.5.9. іпотечного договору іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності TOB «ЕК «Професіонал» від 10.02.2016 року, ринкова вартість однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 600 400 грн.

ПАТ «Дельта Банк» виконало вимоги п.5.9. іпотечного договору та подало державному реєстратору для державної реєстрації права власності висновок суб`єкта оціночної діяльності TOB «ЕК «Професіонал» від 10.02.2016 року про ринкову вартість предмету іпотеки на момент набуття права власності.

З досліджених доказів достовірно встановлено, що для державної реєстрації права власності на квартир АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, ПАТ «Дельта Банк» надало державному реєстратору приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Літвінову Артему Володимировичу передбачені Порядком документи, а тому колегія судів вважає, що державна реєстрація права власності предмета іпотеки за ПАТ «Дельта Банк» проведена з додержанням норм чинного законодавства та погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.

Доводи позивачки ОСОБА_1 про порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим Артемом Володимировичем процедури позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставними і в задоволенні її позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та про зобов`язання скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №113328349 від 18 лютого 2016 року про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на вказану квартиру, слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» адвоката Савчака Ярослава Олеговича підлягає задоволенню, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги, яка задоволена в повному обсязі, Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» сплачено судовий збір в розмірі 2067 грн., тоді як мало бути сплачено1653,60 грн. (150% від суми, що була сплачена при подачі позову, а саме від 1102, 40 грн.)

Отже, з урахуванням вимог ч.10 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на загальну суму 1653,60 грн.

Керуючись статями 512,514 ЦК України, статями 33,35,37 Закону України «Про іпотеку», п. 53, 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» адвоката Савчака Ярослава Олеговича задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ - 34047020) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1653,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий: Судді: