Справа №: 398/4324/19
провадження №: 2/398/2242/19
УХВАЛА

Іменем України

"10" грудня 2019 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною завою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловою квартирою АДРЕСА_1 та підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019 року дану справу розподілено судді Орловському В.В.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є секретарем Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, суддя Орловський В.В. заявляє самовідвід, так як дана обставина, може викликати об`єктивний сумнів в неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності» згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5. другого показнику «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, які враховані при прийняті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Оскільки позивач є секретарем судового засідання Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, з метою запобігання у подальшому сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого, суддя дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловського Володимира Володимировича про самовідвід у справі №398/4324/19 (провадження №2/398/2242/19) за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Справу передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Орловський