Справа № 455/727/17
Провадження № 2/455/86/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2019 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/727/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь 17105 гривень 64 копійки, з яких: 14000,00 гривень - борг за договором позики; 1082 гривні 62 копійки інфляційні втрати; 243 гривні 94 копійки 3% річних від простроченої суми; 1779 гривень 08 копійок проценти за користування чужими коштами та понесені судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2017 року справу розподілено судді Бонецькому Л.Й..

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 12.07.2017 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи на 11 годину 30 хвилин 18.12.2017 року.

18.12.2017 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з хворобою судді Бонецького Л.Й.

Наказом від 01.08.2018 року суддю Бонецького ОСОБА_3 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку».

З огляду на вказані обставини на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №157/08/2018 від 07.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл між суддями. 07.08.2018 року призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2018 року справу передано для розгляду судді Ніточко Л.Й.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. п. 9 та 11 п. 1 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Цивільного процесуального кодексу в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою судді від 05.10.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 25.02.2019 року на 10 годину 00 хвилин.

Ухвалою суду від 25.02.2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду на 20 11.2019 року на 12 годину 00 хвилин.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.11.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 1779 гривень 08 копійок процентів за користування чужими коштами , - закрито.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Михалойко Б.І. в судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Михалойко Б.І. 20.11.2019 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхній відсутності та постановити заочне рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлялася, відзив на позовну заяву не надала, заяву про розгляд справи у її відсутності не надіслала, повідомлення про причини неявки суду також не надала. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідачка повідомлялася про час та слухання справи належним чином (а.с.32-33).

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідачка не подала відзиву; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до змісту ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 жовтня 2016 року між позичальником ОСОБА_2 та позикодавцем ОСОБА_1 було укладено договір позики грошей (а.с.24) за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 14000 гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язався повністю повернути позику за цим договором в термін до 31 жовтня 2016 року.

Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак, на день звернення позивача з позовом до суду відповідач не здійснив жодного платежу за договором позики грошей.

Таким чином в частині стягнення боргу позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідальність позичальника за порушення умов договору передбачена ч.1 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, за прострочення виконання грошового зобов`язання з відповідача слід стягнути 3% річних від простроченої суми за період з 01.11.2016 року по 30.09.2019 року, що згідно наданого позивачем розрахунку становить 1224 гривні 14 копійок, а також 4561 гривню 20 копійок інфляційних збитків за вказаний період у відповідності до уточненого розрахунку позивача (а.с.35-37).

Відповідачкою ОСОБА_2 в процесі розгляду справи розрахунки, подані позивачем, спростовані не були.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Підстав звільнення від доказування, визначених ст.82 ЦПК України судом не встановлено.

Суд не ставить під сумнів правильність наданого позивачем розрахунку, і за таких обставин, враховуючи, що позивач надав відповідачу за договором позики грошові кошти в сумі 14000 гривень 00 копійок, які відповідач зобов`язувалася повернути до 31.10.2016 року, однак по даний час свого зобов`язання не виконала, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити та стягнути на його користь з відповідачки ОСОБА_2 кошти за борговою розпискою в загальному розмірі 17105 гривень 64 копійки.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 640,00 гривень, понесених позивачем при подачі позовної заяви, що підтверджується квитанцією (а.с.1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13, 81, ч.1 ст.141, ст. ст. 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 354 ЦПК України, ст. ст.526, 527, 530, 555, 629, 1046,1047 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 ,в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , борг за договором позики в сумі 17105 (сімнадцять тисяч сто п`ять) гривень 64 копійок з яких: 14000.00 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок - борг за договором позики; 4561(чотири тисячі п`ятсот шістдесят одна) гривня 20 копійок інфляційні втрати;1224 (одна тисяча двісті двадцять чотири) гривні 14 копійок 3% річних від простроченої суми, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до дня початку функціонування Єдиної телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 26.11.2019 року.

Суддя Л.Й.Ніточко