Справа № 638/4181/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2019 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Якуші Н.В., за участю секретаря Коваль А.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2019 року з Харківського апеляційного суду до Київського районного суду м. Харкова для продовження розгляду надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, за участі третьої особи: Восьмої державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14.11.2019 року на 11 год. Клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за цією справою при відкритті провадження не вирішувалось.

Так, ухвалою суду від 21 травня 2019 року про залишення позову без руху, судом було наголошено на тому, що відповідно до ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається - вартістю майна.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість (ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу(п. 3 Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»).

Доказів на підтвердження дійсної вартості майна, на яке позивач просить визнати право власності, до позовної заяви як до так і після звернення із заявою про усунення недоліків, не додано.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Оскільки позивачем на пропозицію суду не було визначено ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, що б відповідало заздалегідь встановленій оцінці майна, на яке він просить визнати право власності, тому суд в порядку ч.2 ст.176 ЦПК України попередньо визначив розмір судового збору у максимально передбаченому Законом України «Про судовий збір» розмірі в сумі 9605,00 грн. (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень 00 копійок), оскільки дійсна ціна позову, тобто дійсна ринкова вартість 1/2 часток квартири АДРЕСА_1 на момент пред`явлення позову не зазначена відповідно до вимог ст.176 ЦПК України.

Так як позивачем при пред`явленні цього позову було сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., то суд роз`яснив позивачу необхідність сплатити залишок судового збору у розмірі 8836 (вісім тисяч вісімсот тридцять шість ) грн. 60 коп.

Сторони у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про місце і час розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положеньч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, вирішуючи клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, прийшов до наступного висновку.

Правові засади справлення судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Відповідно до статті 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Тобто, для вирішення клопотання позивача суд повинен встановити наявність умов, які передбачені у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Судом встановлено, що виходячи зі змісту позовної заяви предметом захисту є спадкові права позивача. Крім того, як вбачається із долучених документів, позивачем було надано докази відсутності у нього доходу від будь-якої діяльності, яка підлягає звітуванню у податкову інспекцію, зокрема, відомості з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків про відсутність інформації щодо виплачених йому доходів на утримання податків за період з 1 кварталу 2018 року по 1 квартал 2019 року.

З огляду на це, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання позивача та відстрочення сплати судового збору за звернення до суду із цим позовом до ухвалення судового рішення у справі.

Частково задовольняючи клопотання позивача суд виходить з того, що позивач посилаючись на те, що він є пенсіонером не зазначив розмір пенсії за 2018 рік, яку він отримував з наданням відповідних доказів, що унеможливлює прийти до однозначного висновку про скрутне матеріальне становище і що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. До осіб, які перелічені у ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», позивач не відноситься, оскільки доказів зворотного останній не надав.

Констатація позивачем скрутного матеріального становища без надання достатніх доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу

Отже, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а позивачем не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Крім того, суд роз`яснює, що пунктом 13 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено право особи на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Однак, передбачене пунктом 13 частини першої статті 353 ЦПК України право на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат не включає в себе вирішення питання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року, справа №711/6289/18, провадження №61-45678св18.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним; воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року).

Отже, зазначена норма передбачає можливість оскарження ухвали про визначення розміру судових витрат, а не про звільнення від їх сплати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 136, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивача ОСОБА_1 - про звільнення його від сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 8836 гривень 60 копійок, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

В решті клопотання відмовити.

Роз`яснити позивачу, що кошти за оплату судового збору повинні бути перераховані за реквізитами: отримувач коштів: УК Київськ/мХар Київський/22030101, код отримувача: 37999675, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA6020004, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Харкова (назва суду, де розглядається справа).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб - адресою: https:// ki.hr.court.gov.ua// на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 06.12.2019 року.

Суддя Якуша Н.В.