КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/5814/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Швець А.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири,
23.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №96.09-134, укладений 23 вересня 1996 року та зареєстрований на Одеській Спеціалізованій Біржі Нерухомості, згідно з яким ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_2 , 1986 року народження, в інтересах якого діяла ОСОБА_3 на підставі рішення Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.09.1996р. №234, продали, а ОСОБА_1 купила квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з двох жилих кімнат жилою площею 29,6 кв.м., загальною площею 48,9 кв.м.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 23 вересня 1996 рокуна Одеській Спеціалізованій Біржі Нерухомостіміж нею - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_2 , 1986 року народження, в інтересах якого діяла ОСОБА_3 на підставі рішення Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.09.1996р. №234, було укладено договір № 96.09-134 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_2 .
Договір був зареєстрований на Одеській Спеціалізованій Біржі Нерухомості, реєстраційний № 96.09-134 від 23.09.1996 року, а також зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» під №556 стр. 187-кн.180пр.
Позивач вказує, що на підставі зазначеного договору вона придбала квартиру АДРЕСА_2 .
Позивач зазначає, що на даний час вона має намір розпорядитися своєю квартирою, однак нотаріально не посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 96.09-134 від 23.09.1996 рокуперешкоджає їй у розпорядженні її власністю.
У зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило ОСОБА_1 звернутися із відповідним позовом до суду.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 24.09.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 05.12.2019 року позивач не з`явилась, однак її представник адвокат Суменко В.О. надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, зокрема, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.09.1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської Ради народних депутатів, на праві спільної часткової власності в рівних частинах належала квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,9 кв.м.
23 вересня 1996 року на Одеській спеціалізованій біржі нерухомостіміж ОСОБА_3 , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього ОСОБА_2 , 1986 року народження, на підставі рішення Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.09.1996р. №234, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір № 96.09-134 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого, ОСОБА_3 , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього ОСОБА_2 , 1986 року народження, на підставі рішення Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.09.1996р. №234, ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 48,9 кв.м.
Договір був зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомостів «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №96.09-134 від 23 вересня 1996 року, а також зареєстрований 25.09.1996 року в ОМБТІ під №556 стр. 187-кн. 180 пр.
Відповідно до пункту 6 спірного договору (продавцями) ОСОБА_3 , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього ОСОБА_2 , 1986 року народження, на підставі рішення Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.09.1996р. №234, ОСОБА_4 до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 1579,00 грн.
На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором № 96.09-134 від 23 вересня 1996 року купівлі-продажу нерухомого майна його сторонами виконані у повному обсязі покупцю була передана у власність квартира АДРЕСА_2 , а продавцям передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що продавці квартири - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померли.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання договору № 96.09-134 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 ,дійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири - задовольнити.
Визнати дійсним договір № 96.09-134 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 48,9 кв.м., укладений 23 вересня 1996 року між ОСОБА_3 , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього ОСОБА_2 , 1986 року народження, на підставі рішення Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.09.1996р. №234, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 96.09-134 від 23 вересня 1996 року, та зареєстрований 25 вересня 1996 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під №556 - стр. 187 кн. 180 пр.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Петренко В. С.