Ухвала

10 липня 2019 року

м. Київ

справа № 2609/21024/12 (2-5831/12)

провадження № 61-31031св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

представник позивача -Приходько Тетяна Петрівна,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_4 про розгляд у судовому засіданні за його участю справи за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва, у складі судді Макухи А. А., від 07 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва у складі колегії суддів: Крижанівської Г. В., Оніщука М. І., Шебуєвої В. А., від 27 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2012 року публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк»

(далі - ПАТ «Кредитпромбанк») звернулось до суду із позовом

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, яка станом на 04 липня 2012 року становить

481 285 доларів США, що за курсом НБУ складає 3 846 670, 36 грн за кредитним договором № 44.29/43/07-Zn та 144 319, 42 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 153 472, 96 грн за кредитним договором

№ 44.29/54/07- Zn.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 07 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва

від 27 червня 2017 року, позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 44.29/43/07- Znвід 13 квітня 2007 року в розмірі 481 285 доларів США, що еквівалентно 3 846 670, 36 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь

ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором

№ 44.29/54/07-Zn від 14 червня 2007 року в розмірі 144 319, 42 доларів США, що еквівалентно 1 153 472, 96 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У липні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва

від 07 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва

від 27 червня 2017 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

До Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про розгляд справи за його участю.

У задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим судом касаційної інстанції, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мають повноважень встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга

вказаної статті).

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки судом касаційної інстанції в межах касаційного провадження не проводиться встановлення обставин справи і фактів, а також не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи за участю відповідача суд касаційної інстанції не знаходить.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про розгляд справи за його участю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович