Провадження № 2з/712/78/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ЛІННІКА Миколи Сергійовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спадкового майна.

Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року провадження у справі зупинено до вступу по справі правонаступника померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

04 грудня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Ліннік М.С. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль ВАЗ-21124, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , який знаходиться в розпорядженні ОСОБА_5 , та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , з метою забезпечення позову, при цьому попередньо провівши вартісну оцінку автомобіля на даний час для встановлення, яку вартість він втратив з вини ОСОБА_5 .

В обґрунтування заяви вказав, що вказаний автомобіль є предметом вищезазначеного позову. Згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 січня 2013 року він переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 . Однак остання всупереч покладеного на неї обов`язку щодо зберігання автомобіля, систематично використовує його для особистих потреб, при цьому значно знижуючи його вартість. Вказаний транспортний засіб відповідач експлуатує безконтрольно та зберігає не належним чином, що призводить до його механічних пошкоджень, технічної експлуатації без дозволу суду та інших співвласників. Зупинення провадження по справі може тривати значний час, за який автомобіль може бути знецінений, прихований, проданий або взагалі знищений, а ому існують всі підстави для забезпечення його збереження та накладенні арешту з передачею на зберігання іншим особам з необхідним при цьому оглядом та оцінкою.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши подану заяву, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 2-3299-12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності.

В порядку забезпечення вказаного позову ухвалою суду від 08 січня 2013 року, зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передати ОСОБА_5 на зберігання автомобіль ВАЗ-21124, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі від нього.

В подальшому рішенням суду від 20 березня 2012 року визнано, зокрема, за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину автомобіля ВАЗ-21124, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .

У заяві про забезпечення позову зазначено, що ОСОБА_5 являється матір`ю відповідача по справі ОСОБА_6 , якій в даному автомобілі також належить частка. Представник позивача зазначає, що автомобіль використовується ОСОБА_5 не належним чином, що призводить до його механічних пошкоджень, експлуатації без дозволу суду та інших співвласників, чим погіршує його технічний стан та зменшує його вартість, що є підставою для накладення арешту на автомобіль, передачі його іншій особі з необхідним при цьому оглядом та оцінкою.

Однак, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає, оскільки заявником не вказані обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Саме лише посилання в клопотанні про забезпечення позову на потенційну можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, в силу положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів розмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову не є необхідним для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Крім того, суд звертає увагу заявника також на те, що ухвала суду від 08 січня 2013 року про передачу автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_5 на даний час чинна та судом не скасована. Суд не наділений процесуальними повноваженнями скасовувати чи змінювати ухвалу суду про забезпечення позову з метою забезпечення інших позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст..151-153, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката ЛІННІКА Миколи Сергійовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: