Справа № 754/5991/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 у справі №754/5991/13,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі території України, яке встановлене ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року, мотивуючи це тим, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 було задоволено подання старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Панченко І.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ПП "Укрвторресурс" ОСОБА_1, без вилучення паспортного документа до виконання зобов"язань перед стягувачами за наказами Господарського суду м. Києва № 14/421 від 09.11.2009 року, № 35/719 від 26.06.2010 року, № 42/637 від 12.02.2010 року, № 55/353 від 16.12.2011 року, № 5011-10/10272-2012 від 17.10.2012 року, починаючи з дня набуття чинності ухвали суду. Дане обмеження було застосовано до нього як до керівника боржника - юридичної особи ПП "Укрвторресурс" у рамках виконавчого провадження № 16480235 по примусовому виконанню рішення Господарського суду м. Києва від 25.01.2010 про стягнення з ПП "Укрвторресурс" заборгованості на користь ВАТ "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської". Відповідно до рішення № 18 від 09.01.2019 року власника ПП "Укрвторресурс" ОСОБА_1 було звільнено з посади директора. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесено запис про призначення іншого керівника ПП "Укрвторресурс", а саме ОСОБА_3 На підставі викладеного, заявник вважає, що застосоване відносно нього обмеження у праві виїзду за межі України має бути скасовано, так як виконавче провадження, в рамках якого був застосований даний захід, відкрито відносно боржника ПП "Укрвторресурс", при цьому він, відповідно до статуту даного товариства та законодавства України не несе особисту відповідальність за зобов'язаннями товариства, а тому і підстави для застування обмеження до його у праві виїзду за межі України відсутні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повністю підтримав заяву та просив її задовольнити.

Державний виконавець відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Панченко І.І. у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності державного виконавця, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 було задоволено подання старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Панченко І.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ПП "Укрвторресурс" ОСОБА_1, без вилучення паспортного документа до виконання зобов"язань перед стягувачами за наказами Господарського суду м. Києва № 14/421 від 09.11.2009 року, № 35/719 від 26.06.2010 року, № 42/637 від 12.02.2010 року, № 55/353 від 16.12.2011 року, № 5011-10/10272-2012 від 17.10.2012 року, починаючи з дня набуття чинності ухвали суду.

Дане обмеження було застосовано до нього як до керівника боржника - юридичної особи ПП "Укрвторресурс" у рамках виконавчого провадження № 16480235 по примусовому виконанню рішення Господарського суду м. Києва від 25.01.2010 про стягнення з ПП "Укрвторресурс" заборгованості на користь ВАТ "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської".

Відповідно до рішення № 18 від 09.01.2019 року власника ПП "Укрвторресурс" було вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади директора ПП "Укрвторресурс".

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесено запис про призначення іншого керівника ПП "Укрвторресурс", а саме ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України була постановлена 15.04.2013 року, тобто при її постановленні суд керувався чинними на той час ЦПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинної станом на 15.04.2013 року), державний виконавець у процесі здійсненні виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов"язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов"язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України (в редакції чинної станом на 15.04.2013 року), питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Отже, з вищенаведеного та з матеріалів справи вбачається, що підставою для застосування відносно ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України було те, що на час відкриття виконавчого провадження та на час вирішення питання про застосування такого обмеження, він був керівником ПП "Укрвторресурс", яке є боржником у виконавчому провадженні.

Пунктом 9 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу ІV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2018 № 256/5/65, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.02.2018 за № 133/31/31585, інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

Засвідчена судом копія судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України з відміткою про дату набрання законної сили у разі її надходження до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після надходження сканується у кольоровому зображенні та вноситься до Системи.

Виконавець формує в Системі супровідний лист на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням електронного цифрового підпису, до якого додається сканована копія судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, та передає за допомогою Системи до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для опрацювання.

Особа, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, знімається з контролю у разі винесення державним виконавцем постанови про: повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, на підставі ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»; закінчення виконавчого провадження на підставі ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Між тим, у разі неможливості державним виконавцем винести відповідну постанову, передбачену вище вказаними Інструкцією та Порядком, підставою для зняття боржника з контролю у даному випадку є належним чином оформлена та засвідчена копія судового рішення, що набрало законної сили, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Дійсно, нормами ЦПК України не передбачено умов, порядку та способу припинення обмеження виїзду за рішенням суду. Однак в такому випадку слід виходити із загальних принципів цивільного судочинства, які гарантують особі право звернення до суду за захистом, передбачених ст.ст.2, 4, 6, 10 ЦПК України.

Так, положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів, у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97, визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку порушено право заявника, зокрема на свободу пересування, яке підлягає захисту шляхом розгляду та задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та виходячи з наданих повноважень суду, який є органом, уповноваженим на поновлення прав особи, щодо якої в такому ж порядку були застосовані певні обмеження ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року, яка набрала законної сили та була прийнята до виконання.

До того ж, враховуючи, що на даний час ОСОБА_1 не є керівником боржника у виконавчому провадженні, відкритому відносно ПП "Укрвторресурс", більш того, керівником зазначеного товариства є інша особа, то на даний час відсутні підстави та доцільність подальшого застосування відносно ОСОБА_1, як керівника боржника у виконавчому провадженні, обмеження у праві виїзду за межі України, з чого, зокрема, і виходив суд при застосуванні відносно нього такого обмеження.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 у справі №754/5991/13 - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину України, зареєстрованому у АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, встановлене ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 у справі №754/5991/13.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали був виготовлений 15 березня 2019 року .

Головуючий: