ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Харків

справа №638/12895/19

провадження №22-ц/818/5841/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області

розглянувши у порядку ст.369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про стягнення недоотриманої суми пенсії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харковавід 17 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Аркатової К.В. в місті Харкові,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про стягнення недоотриманої суми пенсії.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харковавід 17 вересня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Розгляд скарги провести за його відсутності.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, позивачем подане повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати до ухвалення рішення у справі. Проте судом вказане клопотання не розглянуто та відповідно й відмовлено у його задоволенні не було. При цьому сплатити судовий збір не пропонувалось, а відразу вирішено питання про повернення позову. Вважає, що суду було надано достатні докази щодо скрутного матеріального стану позивача, зокрема, довідка ДПІ згідно якої, з урахуванням судової практики наявні підстави взагалі на звільнення від сплати судового збору, а не лише на його відстрочення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачу,суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконані вимоги визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки заявником не усунуто недоліки даного позову.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтею 175 ЦПК України встановлені вимоги до позовної заяви.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом встановлено, що у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про стягнення недоотриманої суми пенсії. Разом з позовною заявою подане клопотання про звільнення (відстрочення) сплати судового збору, з посиланням на те, що за попередні три роки позивач не мав поточних доходів, що підтверджується довідкою Рубіжанської ОДПІ від 09.08.2019 року.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харковавід 29 серпня 2019 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення (відстрочення) сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано позивачу протягом 10 діб з моменту отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви. Зазначено, що позивачем додано довідку про відсутність доходів, проте не надано доказів на підтвердження саме майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору у відповідності до чинного законодавства. Крім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

12 вересня 2019 року на виконання вищевказаної ухвали суду ОСОБА_1 подане до суду клопотання, в якому позивач просив суд, повторно розглянути питання про звільнення його від сплати судового збору, або відстрочення сплати до ухвалення рішення у справі. До клопотання надано копію витягу з реєстру нерухомого майна та копію витягу з бази МВС. (а.с.11-13).

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про стягнення недоотриманої суми пенсії. Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про звільнення (відстрочення) сплати судового збору, на підтвердження скрутного матеріального стану надано довідку Рубіжанської ОДПІ від 09.08.2019 року. (а.с.4)

Після залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 , 10.09.2019 року направив до суду клопотання, в якому просив повторно розглянути питання про звільнення його від сплати судового збору, або відстрочення сплати до ухвалення рішення у справі, на підтвердження скрутного матеріального стану додатково надано витяг з реєстру нерухомого майна та копію витягу з бази МВС.

Висновок суду першої інстанції про те, що наявні підстави для визнання позову ОСОБА_1 неподаним, оскільки заявником не усунено недоліки позовної заяви, - не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, надані позивачем довідки, не є належними доказами скрутного майнового стану та не свідчать про відсутність можливості сплатити судовий збір у розмірі 768.40 грн. Інших доказів стосовно майнового стану, зокрема банківських документів про відсутність на рахунку коштів суду не надано, що унеможливлює відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підтвердження викладених у клопотаннях про звільнення (відстрочення) сплати судового збору обставин щодо скрутного матеріального становища надано суду витяг про наявність квартири, на тимчасово окупованій території Луганської області міста Краснодон. З позовної заяви убачається, що сам заявник зареєстрований у місті Рубіжне Луганської області, до якої надано довідку про відсутність доходів.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Критерії, які повинен суд враховувати при вирішенні питання про зменшення розміру судового збору чи звільнення від такого, визначені Законом України «Про судовий збір». Так відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Необхідність сплати судових витрат не визнається обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим суд повинен вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами, у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Суд має надати оцінку поданим доказам, і за наявності підстав вирішити питання про відстрочення сплати судового збору з метою унеможливити порушення прав особи на судовий захист.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харковавід 17 вересня 2019 року- скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук