Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3520/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №285/3520/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Новоград-Волинська державна нотаріальна контора Житомирської області, про визнання заповіту недійсним, скасування свідоцтв про право на спадщину та визнання спадкоємцем,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, постановлену 01 жовтня 2018 року суддею Заполовською Т.Г. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому просила: визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 від 01.10.2015; зобов'язати нотаріуса скасувати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку по АДРЕСА_3 на квартиру АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,0931 га, кадастровий номер НОМЕР_1, по АДРЕСА_4 у садово-городньому товаристві «Ветеран» у м. Новоград-Волинському; визнати її спадкоємцем першої черги на Ѕ частку усього спадкового майна після смерті ОСОБА_3

28 вересня 2018 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 0,0931 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у садово-городньому товаристві «Ветеран» у м. Новоград-Волинському по АДРЕСА_4; земельну ділянку НОМЕР_2, площею 0,0033 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована по АДРЕСА_3; земельну ділянку загальною площею 0,22 га, що розташована на території с. Міські Млини Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області. Крім цього, просила заборонити державному нотаріусу Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Накладено арешт на: квартиру АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,0931 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у садово-городньому товаристві «Ветеран» у м. Новоград-Волинському Житомирської області по АДРЕСА_4; земельну ділянку НОМЕР_2, площею 0,0033 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована по АДРЕСА_3; земельну ділянку площею 0,22 га, яка розташована на території с. М. Млини Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 18.05.2001.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вищевказане судове рішення та постановити нове - про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зазначає, що накладення арешту на майно ОСОБА_4 не є співмірним з позовними вимогами ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 Окрім того, ОСОБА_1, яка є сестрою її (ОСОБА_2.) померлого чоловіка - ОСОБА_4 та спадкоємцем другої черги, створює штучні перешкоди для реалізації нею спадкових прав, як спадкоємця першої черги. Крім того, суд не виніс ухвалу щодо зустрічного забезпечення позову.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав. Також послався на ту обставину, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті матері у визначеному законом порядку.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники справи в судове засідання не з'явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір, предметом якого є право на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - матері позивачки ОСОБА_1 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4

У разі задоволення позовних вимог про скасування заповіту ОСОБА_3, яким остання заповіла належне їй майно своєму сину ОСОБА_4, та про скасування виданих ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 буде мати право на спадкове майно ОСОБА_3

Оскільки, ОСОБА_2 має можливість оформити спадкові права після смерті чоловіка, та розпорядитися майном, яке він набув в порядку спадкування за оспореним заповітом після смерті матері, у суду були достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належало ОСОБА_3, а саме: квартиру АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,0931 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у садово-городньому товаристві «Ветеран» у м. Новоград-Волинському Житомирської області по АДРЕСА_4; земельну ділянку НОМЕР_2, площею 0,0033 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована по АДРЕСА_3.

Вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є співмірними із заявленими позивачем вимогами, носять тимчасовий характер, не перешкоджають відповідачці користуватись арештованим майном, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо відкриття судом провадження у справі за однією вимогою, а саме про визнання недійсним заповіту, спростовуються матеріалами цивільної справи.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на необхідність зустрічного забезпечення є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави для його обов'язкового застосування судом відсутні.

Доводи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 не набула статусу спадкоємця ОСОБА_3, оскільки не подала заяву про прийняття спадщини після смерті останньої у визначений законодавством строк, не спростовують наявність спору між сторонами, а зазначена обставина буде мати правове значення при вирішення спору по суті.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка площею 0,22 га, яка розташована на території с. М. Млини Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 18 травня 2001 року. Тобто, зазначене майно не входить до складу спадкового майна ОСОБА_3, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про накладення арешту на нього. Отже, оскаржувана ухвала у цій частині підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 жовтня 2018 року в частині накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,22 га, яка розташована на території с. М.Млини Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області (цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) - скасувати.

У решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 21 березня 2019 року.