ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7571/19 Справа № 220/2303/18 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Великоновосілківського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , є пенсіонеркою, хворіє, на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей відповідача, вона позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки. Єдиним доходом у неї є мінімальна пенсія, інших джерел доходу вона не має. Вказаних коштів їй не вистачає, оскільки значну їх частину вона витрачає на комунальні послуги, утримання квартири. Відповідач є працездатною, від надання їй матеріальної допомоги ухиляється, не піклується про неї та своїх дітей, не допомагає, аліментних зобов`язань немає. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у її квартирі, однак не проживає, з нею та своїми дітьми не спілкується, дітей не забезпечує, комунальні послуги не сплачує, добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку за місцем реєстрації з її квартири, що перешкоджає їй отримати субсидію. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд встановити розмір грошової суми на її утримання (25% щомісяця довічно), застосувавши систему нарахування сум з непрацездатного, виходячи із середнього рівня зарплати в регіоні, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 61 814 грн. 32 коп. за період від 21 грудня 2015 року по день пред`явлення позову, компенсацію інфляційних збитків у сумі 20 579 грн. 48 коп. за такий же період, три відсотки річних у сумі 5 152 грн. за такий же період, пеню в сумі 54 702 грн. 87 коп. за такий же період, а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 жовтня 2018 року вказану справу було передано до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за підсудністю (а.с.38).

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 06 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України).

Зазначені норми права не передбачають врахування прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення аліментів.

Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Згідно з ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим, суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

З матеріалів справи вбачається позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 (а.с.11-13).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Центральний відділ обслуговування громадян (сервісний центр) і отримує пенсію за віком (а.с.24, 33).

З довідки про неотримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг № 999 від 17 вересня 2018 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради вбачається, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 згідно електронної бази Наш дім станом на 14 вересня 2018 року не отримує субсидію на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.31, 33).

З 28 квітня 2006 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.46).

Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14, 15).

Відповідач ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації не проживає.

Судом встановлено, що з відповідачем ОСОБА_1 проживають її онуки діти позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач ОСОБА_2 ніде не працює, тривалий час перебувала у розшуку за заявою позивача (а.с.17-19).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є пенсіонеркою, непрацездатною, потребує лікування, на її утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей відповідача, а тому вона потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, яка є її донькою, не надає (а.с.1-8).

Відповідно до ч.ч.1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком у розмірі 1452 грн. щомісяця, а також працевлаштована, працює у ОСББ По пр.Кірова 1/9 та отримує заробітну плату (а.с.32, 33).

Позивачем були надані суду копії листків непрацездатності, з яких вбачається, що вона хворіла у 2018 році на гостру респіраторну вірусну інфекцію, правосторонню пневмонію (а.с.20-22).

Медичних документів на підтвердження наявності у позивача хронічних хвороб, які вимагають тривалого лікування, витрату нею на таке лікування коштів, рецептів на придбання ліків, тощо, які б підтверджували необхідність витрат позивача на лікування, суду не надано.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що вона дійсно потребує матеріальної допомоги, яку їй має надавати її повнолітня донька ОСОБА_2 .

Посилання позивача на те, що з нею разом проживають та на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є підставою для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання непрацездатної матері.

Крім того, будь-якими належними доказами не підтверджуються вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів в сумі 61 814 грн. 32 коп. за період від 21 грудня 2015 року по день пред`явлення позову, компенсацію інфляційних збитків у сумі 20 579 грн. 48 коп. за такий же період, три відсотки річних у сумі 5 152 грн. за такий же період, пеню в сумі 54 702 грн. 87 коп. за такий же період, а також моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Отже, суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність.

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог позивача ОСОБА_1 не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду, тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді