ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6937/19
провадження № 2/753/5320/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_4 звернулась у суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.12.2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачем. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, її вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає.

Також позивач вказує, що відповідач є працездатною особою, може надавати матеріальну допомогу дитині, батьком якої він є. Крім того, як зазначила позивач даний час вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

На підставі викладеного, позивач просила суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Також, позивач просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою судді від 06.05.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням осіб та надано відповідачеві строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів з дня вручення відповіді позивача на відзив подати заперечення на відповідь.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні частково визнали позовні вимоги, а саме: не заперечували проти стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідача або у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. З вимогами про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 заперечували, оскільки відповідач на своєму утриманні має сина від

першого шлюбу, свою матір та має грошове зобов`язання щодо виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 22.10.2019 року про солідарне стягнення з відповідача ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_7 на користь ПАТ "СК "Сузір`я" заборгованості у сумі 396 308,00 грн. та судового збору у сумі 2972,50 грн.

Вислухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.12.2015 року між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Доказів про розірвання шлюбу сторонами не надано.

Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із позивачем та перебуває на її утириманні.

Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти стягнення аліментів у такому розмірі.

У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача.

Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем.

У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно.

У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів - ОСОБА_2 , щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.04.2019 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач також просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років.

Вказані вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, на яку позивачка посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).

З позову вбачається, що дитина проживає з позивачем.

Однак, як вбачається, з наданих доказів, відповідач має на утриманні сина від першого шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з відповідачем, крім того, відповідач має грошове зобов`язання щодо виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 22.10.2019 року про солідарне стягнення з відповідача ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_7 на користь ПАТ "СК "Сузір`я" заборгованості у сумі 396 308,00 грн. та судового збору у сумі 2972,50 грн. Разом з тим, суд криточно оцінює доводи відповідача, щодо перебування на його утриманні його матері ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_7 є працездатною особою, не перебуває на пенсійному забезпеченні, також не надано доказів, що вона не може працювати та утримувати себе з медичних рекомендацій, а тому те що відповідач утримує ОСОБА_7 є його особисте волевиявлення, а не необхідність.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням часткового задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268,280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 24, 112, 150, 152, 155, 164, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: