Справа № 462/6639/18 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2030/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді - Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Фейір К.О.

З участю преставника позивача ОСОБА_1 - адвоката Курилець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом ,-

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалу оскаржив позивач. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу такою, що суперечить нормам матеріального та процесуального права. Стверджує, що судова повістка, яка повернулася на адресу суду «за закінченням терміну зберігання» не може вважатися належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи. Судом не враховано норми процесуального закону, ухвала постановлена з його порушення, а тому просить її скасувати та справу направити на новий розгляд.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість судового рішення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 17 грудня 2018 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін на 04 лютого 2019 року (а.с.19).

04 лютого 2019 року в судове засідання надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_4 про відкладення справи та розгляд відкладено на 14 березня 2019 року .

14 березня 2019 року представник позивача Курілець А. І . подав клопотання про відкладення справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням за кордоном, розгляд справи відкладено на 22 травня 2019 року.

22 травня 2019 року суд залишив позов без розгляду. Ухвала мотивована тим, що належним чином повідомлений про судове засідання позивач не з`явився, причини неявки суд не повідомив та не подав заяви про розгляд справи у його відсутності.

Апеляційний суд не погоджується таким висновком.

Згідно з п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи

Як вбачається матеріалів справи, судова повістка, яка направлялася позивачу на 22 травня 2019 року повернулася на адресу суду без вручення адресату з причиною «За закінченням терміну зберігання» (а.с.80-81).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128 - 130 ЦПК України.

Згідно частини п`ятої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Частиною шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи може свідчити лише розписка.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18) вказано, що приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач був належним чином повідомлений про судове засідання призначене на 22 травня 2019 року, оскільки рекомендоване повідомлення, адресоване ОСОБА_1 не було вручене та повернуто із відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання».

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право має бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У відповідповідності до п.4 ч.1 ст.379 ЦПУК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 22 травня 2019 рокускасувати.

Справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України .

Повний текст постанови складений 14 листопада 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк