КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року місто Київ.

Справа 344/1754/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15945/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року (у складі судді Батрин О.В., інформація про складення повного тексту відсутня)

в справі за скаргою Національного банку України про визнання дій/бездіяльності заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко Р.В. щодо ухилення від розгляду скарги від 21.05.2018 №12-0007/28018 неправомірними та про визнаннядій/бездіяльності заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. з приводу ухилення від виконання ухвали суду від 11.10.2016 року у справі №344/1754/15-ц неправомірними, зобов`язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 р. стягувач Національний банк України (далі - Нацбанк) звернувся до суду із скаргою, в якій просив:

- визнати незаконною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департаменту ДВС Мінюсту) Клименка Р.В. щодо ухилення від розгляду скарги від 21.05.2018 № 12-0007/28018 на дії/бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2016 у справі № 344/1754/15-ц.

- визнати незаконними дії/бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В., з приводу ухилення від виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2016 у справі № 344/1754/15-ц.

- зобов`язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. вжити дії визначені Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2016 № 344/1754/15-ц.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказував, що на виконанні у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. знаходилось виконавче провадження з приводу виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2015 у справі № 344/1754/15-ц про забезпечення позову Нацбанку шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1 у тому числі на його грошові кошти, в межах ціни позову - 1 224 239 240,01 грн. Постановою державного виконавця від 21 липня 2016 року відмовлено у відкритті цього виконавчого провадження, яка ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2016 скасована, зобов`язано державного виконавця Мурихіна С.В. винести постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомити суд та заявника.

03.04.2018 Нацбанк звернувся до Мінюсту із запитом від 02.04.2018 № 12-0007/18498 про хід виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2016 у справі № 344/1754/15-ц, який станом на 21.05.2018 не розглянутий. У зв`язку з цим, 21.05.2018 Нацбанк подав начальнику відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Клименку Р.В. скаргу на дії/бездіяльності заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В., яка також не розглянута.

Вважаючи таку бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Клименка Р.В. та заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. незаконною Нацбанк звернувся з вказаною скаргою до суду.

Скарга перебувала на розгляді у судді Цокол Л.І.

На підставі протоколу авто-розподілу від 1.02.2019 року скаргу передано на розгляд судді Батрин О.В. (а.с. 58-60).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою Національний банк України 24 вересня 2019 року через поштовевідділення подав апеляційну скаргу, в якій просив про її скасування з постановленням нової ухвали про задоволення скарги.

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції, порушив вимоги ч.9 ст. 83 ч.4 ст.178 ЦПК України врахував обставини, що зазначені в наданому представником Департаменту ДВС МЮУ відзиві на скаргу та додані до нього додатки, однак залишив поза увагою, що відзив з додатками не направлявся іншим учасникам та в матеріалах справи №344/1754/15 відсутні будь-які докази щодо їх надсилання.

Звертає увагу на те, що суд не врахував вимоги статей 77 та 95 ЦПК України, оскільки доказами у справі є будь-які фактичні дані на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін та ці дані встановлюються письмовими доказами, а долучені до матеріалів справи копії листів ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 26.04.2018 №344/1754/15/20.1/20 (щодо надання інформації) та лист від 31.05.2018 №10446-26-18/20.1/20 (щодо розгляду скарги) належним чином не засвідчені та не є належними доказами. Крім того вказані листи на адресу банку взагалі не надходили, тому зазначені обставини в оскаржуваній ухвалі про те, що листом ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 31.05.2018 №10446-26-18/20.1/20 Національному банку надано відповідь на скаргу від 21.05.2018 та, що надавалась відповідь на запит Національного банку від 02.04.2018 №12-0007/18498 - не відповідають дійсності.

Скарга також містить доводи про помилковість висновків суду з приводу правомірності дій виконавців, щодо відсутності постанови за результатами розгляду скарги, через пропуск скаржником строку звернення. З врахуванням ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» 22.05.2018 року (10робочих днів)- є останнім днем строку, в який Банк подав скаргу і ВПВР Департаменту ДВС МЮ України її отримано.

Зазначає, що заступником директора Департаменту - начальником відділу ПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Клименко Р.В. порушено порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження, а саме вимоги п.7 розділу 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки про результати перевірки законності виконавчого провадження не виносилась постанова, а до матеріалів судової справи долучено лист від 31.05.2018 №10446-26-18/20.1/20 (щодо розгляду скарги), який НБУ не надсилався.

Акцентує увагу на тому, що на даний час постанови, якими накладено арешт на майно (кошти) ОСОБА_1 , державним виконавцем не надіслано банкам чи іншим фінансовим установам та органам, що здійснюють реєстрацію обтяжень рухомого та нерухомого майна всупереч вимог ч.4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження») та згідно Витягів з державних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна - обтяження відсутні (не зареєстровані).

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства юстиції України в особі Департаменту ДВС просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги НБУ, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2019 року залишити в силі.

Представник ОСОБА_1 у відзиві просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник НБУ доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник Департаменту ДВС МЮ України доводи апеляційної скарги заперечувала.

Представник ОСОБА_1 доводи скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення учасників процесу, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2015 ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 344/1754/15-ц задоволено заяву Нацбанку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1 , у тому числі на його грошові кошти, в межах ціни позову розміром 1 224 239 240,01 грн., в тому числі на кошти, які розміщенні на його поточних рахунках:

1. у банку ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива», код банку 380054:

- рахунок - НОМЕР_1, валюта рахунку - 980;

- рахунок - НОМЕР_2, валюта рахунку 978;

- рахунок - НОМЕР_1, валюта рахунку 978;

- рахунок - НОМЕР_1 , валюта рахунку 840;

- рахунок - НОМЕР_2 , валюта рахунку 826;

- рахунок - НОМЕР_1 , валюта рахунку 756;

- рахунок - НОМЕР_1 , валюта рахунку 643;

2. у банку ПАТ «ВіЕйБі Банк», код банку 380537:

- рахунок - НОМЕР_3, валюта рахунку 978;

- рахунок - НОМЕР_4, валюта рахунку 980;

- рахунок - НОМЕР_5, валюта рахунку 980;

- рахунок - НОМЕР_6, валюта рахунку 840.

Ухвала про забезпечення позову була направлено до Департаменту ДВС Мінюсту для виконання.

Разом з тим, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. від 21 липня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження щодо виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2016 скаргу Нацбанку на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження задоволено та:

- визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. від 21 липня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року у цивільній справі № 757/1754/15-ц про забезпечення позову Нацбанку України в особі Головного управління Нацбанку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 , ВП 51720645.

- зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. винести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року у цивільній справі № 757/1754/15-ц про забезпечення позову Нацбанку України в особі Головного управління Нацбанку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

Зазначена ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2017 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.05.2017.

17.05.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Думанською А.Л. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу - ухвали Печерського районного суду міста Києва від 25.09.2015 № 344/1754/15- ц - стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю квитанції про сплату авансового внеску на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказані обставини не заперечувались учасниками розгляду скарги у судовому засіданні.

05.01.2018 головним державним виконавцем вказаного відділу прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 53960366 з примусового виконання згаданої ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2015 про забезпечення позову на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2017 у справі № 344/1754/15-ц, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.12.2017 залишена без змін.

Лише після відкриття виконавчого провадження, 03.04.2018 в канцелярію Міністерства юстиції України здано запит Нацбанку від 02.04.2018 № 12-0007/18498 про хід виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2016 у справі № 344/1754/15-ц (а.с. 13-15).

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у 10-денний строк з дня її надходження.

Стягувач вказує, що начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Клименко Р.В. допустив бездіяльність та не розглянув скаргу від 21.05.2018 Нацбанку на дії/бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. (а.с. 10-12).

Разом з тим, з такими доводами стягувача суд не погоджується, оскільки листом відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту від 31.05.2018 № 10446-26-18/20.1/20 Нацбанку надано відповідь на скаргу від 21.05.2018 (а.с. 51).

Постанова за результатами розгляду не виносилась, так як Нацбанком порушено строки звернення зі скаргою, про що також зазначено у відповіді.

Також відділом примусового виконання рішень Департаменту надавалась відповідь на запит Нацбанку від 02.04.2018 № 12-0007/18498 (а.с. 52), хоча вказане стягувачем не оскаржується.

Таким чином підстав для задоволення скарги щодо визнання незаконною бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Р.В. щодо ухилення від розгляду скарги від 21.05.2018 № 12-0007/28018 на дії/бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. щодо не виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2016 у справі № 344/1754/15-ц немає, у зв`язку з чим скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Також суд дійшов висновку і про відмову у задоволенні скарги в частині визнання незаконними дії/бездіяльності заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. з приводу ухилення від виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2016 у справі № 344/1754/15-ц, оскільки на час подання скарги ухвала суду від 11.10.2016 року державним виконавцем була виконана, 05.01.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року у цивільній справі № 757/1754/15-ц про забезпечення позову Нацбанку України в особі Головного управління Нацбанку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 .

При цьому, доводи представника Нацбанку, що ухвала суду від 11.10.2016 року не виконана, так як не накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , суд відхилив, оскільки вказаною ухвалою зобов`язано відкрити провадження у справі (що і було зроблено державним виконавцем), а не накласти арешт.

Враховуючи наведене, скарга в частині зобов`язання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Мурихіна С.В. вжити дії визначені Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2016 № 344/1754/15-ц задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду від 11.10.2016 № 344/1754/15-ц щодо відкриття провадження у виконавчому провадження виконана.

Відповідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням зазначеного, районний суд встановив, що правові підстави для задоволення скарги стягувача Нацбанку України на дії/бездіяльність заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко Р.В. щодо ухилення від розгляду скарги від 21.05.2018 № 12-0007/28018 та на дії/бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. з приводу ухилення від виконання ухвали суду від 11.10.2016 року у справі № 344/1754/15-ц та зобов`язання вчинити дії - відсутні, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Дослідивши наявні в справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи представника НБУ з приводу не надіслання відзиву Департаменту ДВС МЮ України на адресу Національного банку України колегія суддів не приймає з огляду на те, що скарга розглядалась в судовому засіданні з викликом учасників справи. Представник НБ України не заявляв та не подавав жодних клопотань щодо необхідності та неможливості ознайомлення з відзивом органу ДВС на скаргу НБУ, у зв`язку з не направленням йому копії відзиву.

Відзив на скаргу НБ України у даній справі від 11.10.2018 вих.№ 344/1754/15/20.3-03 подано після ознайомлення зі скаргою НБУ, а саме 12.10.2018 безпосередньо до канцелярії суду, про що є відмітка, з попереднім повідомленнямпро наявність такого відзиву як судді у справі Цокол Л.І., так і учасників справи.

Копії відзиву вручались учасникам справи у судовій залі у присутності судді та секретаря судових засідань при вирішенні питання про перенесення розгляду справи на інший день та час (на 09.11.2018 об 11:00). Від НБ України 12.10.2018 був присутній представник ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

У подальшому у справі двічі переносились судові засідання, представником від НБ Українивиступав Софін О.В .

Доводи про не засвідчення належним чином копій листів ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 26.04.2018 №344/1754/15/20.1/20 (щодо надання інформації) та від 31.05.2018 №10446-26-18/20.1/20 (щодо розгляду скарги) на законність постановленої ухвали не впливають, з огляду на те, що стороною стягувача не заперечується факт їх складання. Скаржник заперечував факт їх отримання банком та вважав порушенням не винесення постанови, щодо оскарження дій державного виконавця.

Доводи з приводу ненадходження на адресу НБ України листів ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 26.04.2018 №344/1754/15/20.1/20 (щодо надання інформації) та від 31.05.2018 №10446-26-18/20.1/20 (щодо розгляду скарги) колегія суддів не приймає з огляду на те, що Законом "Про виконавче провадження", не передбачено направлення таких листів та відповідей зі зворотним повідомленням. Крім того суд вірно врахував, що представник НБУ неодноразово знайомився з матеріалами виконавчого провадження, та відповідно мав змогу ознайомитись в тому числі і з копіями вказаних листів , щодо яких стверджує, що реагування з боку керівних органів виконавчої служби не було.

Доводи про те, що строки на оскарження дій державного виконавця до керівника не були пропущені є недоведеними та повністю спростовуються матеріалами виконавчого провадження, дослідженими судом.

Крім того, законом передбачено, що Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Разом з тим, така постанова не виносилась, оскільки не було встановлено, що дії державного виконавця, які оскаржувались суперечили вимогам закону.

На даний час на розгляді в касаційній інстанції перебуває питання щодо законності повернення виконавчого документу, через відсутність квитанції про сплату авансового внеску на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Судом касаційної інстанції зупинена дія рішень районного та апеляційного суду з цього приводу.

Таким чином, керівник департаменту до остаточного вирішення вказаного питання, не може підміняти суд і визнавати неправомірними дії, щодо не виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Доводи банку про те, що на даний час постанови, якими накладено арешт на майно (кошти) ОСОБА_1 , державним виконавцем не надіслано банкам чи іншим фінансовим установам та органам, що здійснюють реєстрацію обтяжень рухомого та нерухомого майна всупереч вимог ч.4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження») та згідно Витягів з державних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна - обтяження відсутні (не зареєстровані) не заслуговують на увагу оскільки викладене жодним чином не стосується доводів та чітких вимог скарги НБУ. Вимоги скарги зводяться до зобов`язання виконати ухвалу Печерського суду від 11 жовтня 2016 року. якою було зобов`язано відкрити виконавче провадження. Судом достовірно встановлено, що виконавче провадження відкрито, разом з тим на даний час виконання зупинено. Оскільки предметом даної скарги не є правомірність дій щодо зупинення виконавчого провадження, апеляційний суд не може входити в обговорення правомірності цих дій. Разом з тим роз`яснює стягувачу, що в зупиненому виконавчому провадженні виконавець не має жодного права вчиняти будь-які виконавчі дії в тому числі і дії щодо арешту майна боржника. Відповідно апеляційний суд, до визнання незаконним дій, щодо зупинення виконавчого провадження не може зобов`язувати державну виконавчу службу вчиняти дії щодо направлення в усі органи заборон на відчуження майна.

З огляду на вищевикладене, районний суд дійшов вірного висновку, що оскаржувані в межах доводів поданої скарги дії державного виконавця та керівника департаменту були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, а права заявника не були порушені.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді