Справа № 350/1150/19
Номер провадження 2/350/476/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі : головуючої судді Калиній Г.В.

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1 , зменшивши частку відповідачки до Ѕ частини.

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 27 червня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 19 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розглядую.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 04 квітня 1995 року по 23 січня 2018 року позивач перебував у шлюбі з відповідачкою. У 1995 році після укладення шлюбу вони розпочали будівництво будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1066 га та оформили право власності на вказану земельну ділянку на відповідачку. Після розірвання шлюбу сторони не могли досягнути згоди по розподілу зазначеного домоволодіння, тому він звернувся до суду з відповідним позовом. Рішенням Рожнятівського районного суду від 08 червня 2018 року його позов задоволено, та визнано за ним право власності на Ѕ частину незавершеного будівництвом житлового будинку. Після вступу рішення суду у законну силу він звернувся до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно для реєстрації за ним права власності на присуджено йому частку нерухомого майна. Однак йому було відмовлено у реєстрації, оскільки його колишня дружина ОСОБА_2 21 травня 2016 року зареєструвала за собою право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме закінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами. Отже на даний час вказаний житловий будинок числиться у відповідному державному реєстрі як завершений, що спричинило необхідність звернення до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник - адвокат Бурак Б.В. направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі.

Представник відповідачки - адвокат Родіков І.С. направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідачки, позовні вимоги визнає.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, сторони збудували житловий будинок з господарськими спорудами у АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1066 га, право власності на яку зареєстроване за відповідачкою, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду про розірвання шлюбу від 23 січня 2018 року (а. с. 6), копією державного акту про право власності на земельну ділянку (а. с. 9), копією будівельного паспорта (а. с. 10-15).

Позивач приймав участь у будівництві будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , оплачував будівельні та монтажні роботи, що підтверджується копією акту від 02 квітня 2018 року, складеного комісією Перегніської селищної ради (а. с. 16).

За позивачем у судовому порядку визнано право власності на Ѕ частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 08 червня 2018 року про поділ майна подружжя (а. с. 7, 8).

З 21 травня 2016 року право власності на завершений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами зареєстровано за відповідачкою, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 17).

Аналізуючи наявні у справі письмові докази у їх сукупності, судом встановлено, що сторони за час перебування у шлюбі збудували житловий будинок з господарськими спорудами. Рішенням Рожнятівського районного суду від 08 червня 2018 року за позивачем визнано право власності на Ѕ частину незавершеного будівництвом зазначеного житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Однак зареєструвати право власності відповідно до рішення суду не вказане нерухоме мано позивач не може у зв`язку з тим, що з 21 травня 2016 року право власності на завершений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами зареєстровано за відповідачкою. Отже на час розгляду справи судом відповідачка вже зареєструвала за собою право власності на спірне нерухоме майно, про що суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, відповідно до положень якої дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

З урахуванням того, що відповідачка позов визнала повністю, а позивач, який на підставі зазначених правових норм має право на половину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя у позасудовому свої права захистити не може, право власності на Ѕ частину збудованого у шлюбі домоволодіння за ним необхідно визнати рішенням суду, зменшивши часку відповідачки у вказаному майні до Ѕ.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становить 452357 гривень, отже розмір судового збору становить 4523 гривні 57 копійок.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Позивач поніс документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 769 гривень, що підлягає стягненню з відповідачки на його користь у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Крім того, з відповідачки у доход держави необхідно достягнути частину недоплаченого судового збору, що становить 3754 гривні.

Що стосується витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень, то позивач не надав суду будь-яких доказів про те, що вказані судові витрати ним понесені, тому суд вважає, що позивачу слід відмовити у стягненні цих витрат з відповідачки на його користь.

Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем селища Перегніське АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

Зменшити до 1/2 частку права власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 769 гривень судових витрат по справі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , у доход держави 3754 гривні недоплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Калиній