КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/7559/18 Головуючий у І інстанції Кошель Б.І.
Провадження № 22-ц/824/1835/2019 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О.,Приходька К.П.

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів,

УСТАНОВИВ:

у липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду з ОСОБА_5 на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 та видано виконавчий лист від 17 лютого 2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцями після смерті останнього є сторони у даній справі. Малолітня ОСОБА_3 успадкувала ? частину спадкового майна, а відповідачка ОСОБА_4 - ? частини. Загальна сума спадкового майна складає 139 316 грн.

ОСОБА_5 за життя ухилявся від сплати аліментів, у зв'язку із чим на час його смерті утворилась заборгованість в розмірі 44818,46 грн., оскільки відповідачка в добровільному порядку відмовляється погасити борг спадкодавця за аліментами, який увійшов до складу спадщини і підлягає погашенню спадкоємцями, позивачка просила стягнути з відповідачки на її користь шляхом одноразового платежу заборгованість по сплаті аліментів спадкодавця в розмірі 44818,46 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2018 рокув задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача шляхом одноразового платежу на свою користь заборгованість по сплаті аліментів, на утримання малолітньої ОСОБА_3 в розмірі 33 613,86 грн. в межах отриманого спадкового майна.

Зокрема, серед доводів апеляційної скарги зазначено, що позивач по справі дізналась про смерть спадкодавця тільки 23 жовтня 2017 року, коли її запросили на поховальну процедуру, раніше про смерть спадкодавця вона дізнатись не могла в зв'язку з тим, що не проживала за однією адресою з померлим.

В порядку ст. 360 ЦПК України, відповідач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема у відзиві зазначено, що позивачу було відомо про смерть спадкодавця саме в день смерті, однак в передбачений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини вона жодним чином не повідомляла відповідача про те, що у неї, як спадкоємця за заповітом, виник борг по сплаті аліментів спадкодавця.

У судове засіданні по розгляду апеляційної скарги позивач ОСОБА_2 не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала можливим розглядати справу за відсутності позивача, який належним чином повідомлений.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, підтримавши доводи, викладені у відзиві. Пояснив, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, правильно встановив, що позивач ОСОБА_2 дізналась про смерть спадкодавця ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки вказану обставину вона особисто підтвердила в судовому засіданні на запитання суду. Крім того, в своїх поясненнях позивач також визнавала, що вона не знала про те, що повинна заявити свої вимоги про стягнення боргу по аліментах до відповідача в шестимісячний термін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, стало відомо про смерть спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_2, а вимоги до спадкоємця ОСОБА_4 вона пред'явила 24 квітня 2018 року, тобто поза межами шестимісячного терміну, визначеного у ст. 1281 ЦК України.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, так як вони є обґрунтованими та відповідають обставинам справи.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки площами 0,1002 га. та 0,2408 га, розташовані по АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 1,8679 га., розташовану в адміністративних межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, земельну ділянку, площею 1,5050 га, розташовану в адміністративних межах Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області.

Спадкодавець ОСОБА_5 залишив заповіт, яким заповідав все своє майно відповідачці ОСОБА_4 і яка успадкувала ? частини спадкового майна. Крім неї, спадкоємцем за законом, на підставі ст. 1241 ЦК України, є донька померлого - малолітня ОСОБА_3, яка успадкувала ? частину спадкового майна.

Судом також встановлено, що померлий ОСОБА_5 мав заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягувались на підставі виконавчого листа, виданого 19 квітня 2010 року на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на користь позивачки ОСОБА_2

Станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 заборгованість по аліментам становила 44818,46 грн. Дані обставини підтверджуються копіями довідки-розрахунку Білоцерківського районного відділу ДВС від 30 вересня 2017 року №11041, виконавчого листа виданого 19 квітня 2010 року на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, починаючи з 17 лютого 2010 року і до досягнення дітьми повноліття.

За змістом статті 194 СК України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. У випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов'язані погасити заборгованість за аліментами на дитину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно чинного законодавства у разі смерті боржника за кредитором зберігається право вимоги, при цьому зобов'язання з повернення позики включаються до складу спадщини, а строки пред'явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника та порядок задоволення цих вимог, у такому випадку регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України, як спеціальними нормами права, за приписами яких:

- спадкоємець відповідає перед кредитором спадкодавця за виконання боржником зобов'язання повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину;

- спадкоємець зобов'язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього;

- кредитор має пред'явити свою вимогу до спадкоємців протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги;

- наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Недотримання цих строків, визначених ст.1281 ЦК України, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст.1281 ЦК строки - це строки, в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Згідно із ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 в ході розгляду справи особисто дала пояснення про те, що вона дізналась про смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

З матеріалів справи вбачається, що з письмовою вимогою про стягнення заборгованості по аліментах з ОСОБА_4 позивач звернулась до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області 24 квітня 2018 року (а.с.90).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що шестимісячний строк встановлений ст. 1281 ЦК України для пред'явлення вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, позивачем було пропущено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 23 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.О. Журба

К.П.Приходько