УХВАЛА

Номер справи 752/24931/19

Провадження номер 2/752/7532/19

05.12.2019 суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П . ., вивчивши позовну заяву розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шершун Наталія Костянтинівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждигачук Євдокія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бахмут Ірина Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павелко Борис Олександрович про визнання недійсною довіреності, визнання недійсними договори купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію та запису про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2019 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шершун Наталія Костянтинівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждигачук Євдокія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бахмут Ірина Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павелко Борис Олександрович про визнання недійсною довіреності, визнання недійсними договори купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що позивачам слід надати строк для усунення недоліків позову за наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.), а за подання до суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 відсоток ціни позову, але не менше 768,40 грн. та не більше 9605,00 грн.

Крім того, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, з прохальної частини позову вбачається, що позивачем пред`явлено шість вимог немайнового характеру (визнати недійсною довіреність, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири (реєстровий номер 373), визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири (реєстровий номер 250), витребувати майно, скасувати рішення про державну реєстрацію, скасувати записи про право власності, а також дві вимоги майнового характеру.

Однак, до матеріалів позову, який було подано в листопаді 2019 року стороною позивача було долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 9605,00 грн. від 10.05.2019 року, що дійсно відповідає ціні позову за вимоги майнового характеру.

Разом з тим, судом встановлено, що зазначена вище квитанція, відповідно до автоматизованої системи документообігу суду обліковується у цивільній справі № 752/17268/19, та даних про вирішення питання судом про повернення сплаченої суми судового збору та оригіналу квитанції у вказаній справі, - відсутні, в зв`язку з чим вважаю, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження сплати судового збору за вимоги майнового характеру у цій справі.

Крім того, позивачем не долучено до матеріалів справи докази на підтвердження сплати судового збору за всі вимоги немайнового характеру.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

З огляду на викладене, позивачам слід надати суду посилання на докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі у відповідності до кількості пред`явлених позовних вимог немайнового характеру та майнового характеру.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачами не сплачено судовий збір за всі пред`явлені вимоги немайнового характеру і майнового характеру, а наявна квитанція не підтверджує сплату судового збору саме у цій справі, оскільки, обліковується у іншій справі, по якій питання щодо повернення судового збору судом не вирішувалось, вважаю, що позов підлягає залишенню без руху із наданням позивачам строку для усунення виявлених недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 175, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шершун Наталія Костянтинівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждигачук Євдокія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бахмут Ірина Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павелко Борис Олександрович про визнання недійсною довіреності, визнання недійсними договори купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію та запису про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині даної ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачам.

Копію цієї ухвали направити позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко