Справа № 760/7124/17 Головуючий в суді І інстанції Кізюн Л.І.
Провадження № 22ц-824/1371/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Лисиці Ю.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 306 114, 98 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 18 травня 2016 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір №18/05/16-1, за умовами якого він мав виробити та передати у власність відповідача меблі, а відповідач зобов'язався оплатити цей товар відповідно до умовцього договору.

Вказує, що відповідач здійснив попередню оплату за товар у розмірі 15 000 доларів США, і у подальшому ОСОБА_4 виготовив ці меблі та поставив їх відповідачу, однак вказує, що ОСОБА_3 відмовився від підписання видаткової накладної, яка б підтверджувала поставку меблів, і не провів із ним остаточного розрахунку.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_4 суму боргу за договором в розмірі 306 114 грн. 98 коп. та 3061 грн. 16 коп. судового збору.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем були порушені умови укладеного між сторонами договору та не сплачено у повному обсязі коштів за поставлені відповідачу вироби.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2016 року між ФОП ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір №18/05/16-1, за яким позивач мав виробити та передати у власність відповідача меблі, а відповідач зобов'язався оплатити цей товар відповідно до умов цього договору (а.с.17-20).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, кількість, асортимент, матеріали та технічні характеристики товару, що поставляється, визначаються в Додатках до Договору, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що ціни за даним договором зазначені в доларах США.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що оплата є такою, що відбулася, з моменту надходження відповідних коштів на поточний рахунок Продавця в повному обсязі або вносилася в касу, про що видається касовий ордер, на протязі трьох робочих днів від дати підписання Додатку до даного Договору. Оплата проводиться в гривнях по комерційному курсу на день оплати, за основу беруться дані з відкритого джерела www.kurs.com.ua. Курс валюти та сума до оплати обов'язково погоджується з Продавцем, офіційним листом, факсимільна або електронна копія якого має силу оригіналу.

18 травня 2016 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено Додаток №1 до Договору №18/05/16-1 від 18.05.2016 року, згідно якого позивач зобов'язаний поставити відповідачу: стіл робочий, полицю, дзеркало дитяче, троє дверей, дві тумби при ліжку в дитячу, ліжко, шафу для одягу дитячу, гардероб кімната, стінові панелі, дві тумби при ліжку, комод, шафу в вітальню, стіл, дзеркало, тумба ТВ, шафа, кухня загальною вартістю 25 815 доларів США 50 центів (а.с.21-32).

З квитанції №052081 вбачається, що 18 травня 2016 року відповідач здійснив позивачу попередню оплату згідно з Додатком №1 до Договору, в гривнях по курсу у відповідності до п. 2.4 Договору, в розмірі 15 000 доларів США (а.с.35).

07 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаток №2 до Договору №18/05/16-1 від 18.05.2016 року, згідно якого Продавець зобов'язаний поставити Покупцю: двоє дверей та 81 метр погонний плінтуса, загальною вартістю 2079 доларів США 40 центів (а.с.33-34).

З квитанції № 052080 вбачається, що 07.06.2016 року відповідач здійснив позивачу попередню оплату за Додатком №2 до Договору в гривнях по курсу у відповідності до п. 2.4 Договору в еквіваленті до 1500 доларів США (а.с.35).

Відповідно до п. 5.4 Договору, Товар повинен бути повністю поставлений та змонтований Покупцеві за 25 робочих днів, рахуючи від першого робочого дня отримання Продавцем попередньої оплати Покупця в повному обсязі, підписання креслень (що мають бути підготовлені Продавцем не більше ніж за два робочі дні після отримання попередньої оплати), Додатку до Договору, в якому визначається: найменування, кількість, вартість, матеріали та технічні характеристики товару, що поставляється.

Згідно п. 5.5 Договору, фактом поставки товару - є підписана Покупцем видаткова накладна Продавця.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд належним чином не з'ясував усіх обставин справи та не перевірив їх відповідними доказами, зокрема, не взяв до уваги того, що матеріали справи не містять належних, достатніх і допустимих доказів факту поставки відповідачу товару позивачем, не врахував, що поставка меблів відповідно до пункту 2.6 договору мала бути здійснена лише після повної оплати відповідачем цих послуг, що видаткові накладні №1 від 24 червня та №2 від 13 липня на поставку меблів ОСОБА_3 всупереч положенням п.5.5 договору не містять підпису відповідача, а надані позивачем лише фотографії та висновок в/о о/у СКП Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції ЯстрембовичаІ.А. по заяві ОСОБА_4, не можуть бути належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами належного виконання позивачем своїх зобов'язань за договором щодо поставки меблів відповідачу(Т.1, а.с.36-38, 90-101)

Також, не обґрунтоване належними доказами і посилання позивача на відмову відповідача після поставки меблів від підписання двох видаткових накладних, оскільки вони складалися в різні дні і в матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази цього (застереження в самих накладних, письмове складення актів, скарг, заяв, повідомлень, тощо).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не надано достатніх переконливих доказів, встановлених договором та законом, щодо поставки ним спірних меблів відповідачу, через що місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав неповного з'ясування та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 369, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4591, 74 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: