Справа №:755/4349/19
Провадження №: 2/755/2772/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (м. Київ, бул. Праці, 1/1), третя особа: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

у с т а н о в и л а:

15.03.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (м. Київ, бул. Праці, 1/1), третя особа: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

У відповідності до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2019 року зазначений позов передано в провадження судді Марфіної Н.В.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаною позовною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд визнати дії Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації неправомірними та зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію надати позивачу дублікат або завірену належним чином копію свідоцтва про право власності на житло від 14.11.2006 року, виданого згідно з розпорядженням №67-580 від 14.11.2006 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір про право власності відсутній, квартира належить позивач та третій особі у справі на підставі свідоцтва про право власності на житло в рівних долях. Натомість суть спору полягає у тому, що відповідач відмовив позивачу у видачі належним чином завіреної копії свідоцтва про право власності на житло посилаючись на те, що чинним законодавством України не передбачено зберігання копії свідоцтва про право власності на житлові приміщення в приватизаційних справах. Отже спір існує в межах виконання або невиконання відповідачем своїх функцій як державного органу.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За змістом ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

За змістом ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Оскільки вимоги позивача пов'язані зі здійсненням відповідачем своїх функцій, як державного органу, на таку категорію справ поширюється юрисдикція адміністративних судів у відповідності до положень ст.ст. 19, 20 КАС України, і відповідний позов має розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а не в порядку цивільного судочинства за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

На виконання вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз'яснюю позивачу, що з відповідним позовом він має право звернутись в порядку адміністративного судочинства на підставі положень КАС України до Окружного адміністративного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 186, 260, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (м. Київ, бул. Праці, 1/1), третя особа: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 19.03.2019 року.

Суддя -