БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-н/356/29/19
Справа № 356/795/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, боржник ОСОБА_1 . Заява обґрунтована тим, що боржник ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник надає житлово-комунальні послуги боржнику, а ОСОБА_1 їх споживає на підставі Договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території від 25.06.2008 року, який був припинений 14.02.2019 року відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 10.06.2018 року, а також рішення виконавчого комітету Березанської міської ради № 43 від 14.02.2019 року про визнання КП «ЖПП» управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . Як вказує заявник, останній належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг у повному обсязі, в той час як боржник не виконує зобов`язання по їх оплаті, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з грудня 2016 року по жовтень 2019 року на загальну суму 25 314,42 грн. (станом на 01.11.2019 року). За таких обставин, вважає своє право порушеним та просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь КП «ЖПП» заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 24 964,93 грн. та 3% річних інфляційні витрати в сумі 1 165,32 грн., в загальному розмірі 26 461,77 грн., а також судовий збір в сумі 192,10 грн.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, у відповідності до положень пунктів 3, 4 частини 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але, за аналогією, породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. При цьому, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Як вбачається зі змісту заяви, заявником пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, яка виникла у період з грудня 2016 року по жовтень 2019 року включно.

Відтак, з огляду на межі пред`явлених заявником вимог, до правовідносин, що є предметом судового розгляду, підлягають застосуванню положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року (далі - Закон України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року), а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року (далі - Закон України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року).

Так, за визначенням ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

За змістом положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є житлово-комунальними послугами та включають в себе прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Аналогічне визначення житлово-комунальних послуг надане в статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, який набрав чинності 10.12.2017 року та був введений в дію з 01.05.2019 року (за винятком окремих положень).

За змістом положень статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлові послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Аналогічно згідно положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

При цьому, обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, випливає як з положень ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року, так і ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2008 року між Житлово-побутовим підприємством як виконавцем та ОСОБА_1 як споживачем було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (далі Договір від 25.06.2008 року), за умовами якого виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинку АДРЕСА_2 , а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати ці послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором (п. 1 Договору від 25.06.2008 року).

Відповідно до п. 6 вказаного Договору від 25.06.2008 року, розрахунковим періодом є календарний місяць, а платежі вносяться не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Водночас, Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначаються правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

За визначенням п. 7 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону управителем багатоквартирного будинку (далі - управитель) є фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

За змістом ч. 1 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є, зокрема, перелік послуг, права і обов`язки сторін, а також ціна на послуги (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Так, 18.02.2019 року між КП «ЖПП» як управителем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , як співвласниками, в особі голови конкурсної комісії виконавчого комітету Березанської міської ради Павленка О. І. було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 18.02.2019 року (далі Договір від 18.02.2019 року), за умовами якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління вказаним багатоквартирним будинком згідно кошторису, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п. 1).

Відповідно до п. 11 вказаного Договору від 18.02.2019 року, плата за послугу нараховується управителем щомісяця та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

В той же час, з наданого суду розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, на які як на підтвердження розміру стягуваних сум посилається заявник, вбачається, що станом на початок грудня 2016 року за споживачем ОСОБА_1 вже обліковувався борг в сумі 14 877,02 грн., який, відтак, виник за попередній період, що передує пред`явленому до стягнення.

За таких обставин, враховуючи правила нарахування та оплати за житлово-комунальні послуги, визначені договорами, попередня заборгованість, що вже обліковувалась у боржника станом на початок грудня 2016 року, не може бути об`єктом стягнення за визначений заявником в заяві період з грудня 2016 року по жовтень 2019 року.

Вказане дає підстави для висновку, що наданий суду розрахунок є необґрунтованим та не може у безспірному порядку доводити розмір та підстави заборгованості боржника за житлово-комунальні послуги.

Окрім того, проаналізувавши зміст вказаного вище Договору від 25.06.2008 року, встановлено, що його положення не визначають розміру щомісячної плати за надані послуги (п. 4), крім того, до нього не додано копії рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на послуги, що є невід`ємним додатком до договору згідно з п. 2.

За таких обставин, долучений до матеріалів справи наказ КП «ЖПП» від 02.01.2013 року № 31 «Про зміну тарифу» не є належним документом про затвердження тарифів на послуги, визначеним Договором від 25.06.2008 року.

Окрім того, всупереч положенням пунктів 2-4, 39 вказаного вище Договору від 18.02.2019 року, до нього не додано його невід`ємних додатків, а саме списку співвласників і площі квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, загальних відомостей про будинок, акту приймання-передачі технічної документації на будинок, вимог до якості послуги з управління будинком, а також кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території.

Відсутність вказаних невід`ємних додатків не дає змоги повною мірою тлумачити зміст укладених договорів в контексті пред`явленої вимоги та вказувати на її безспірність.

Будь-яких інших доказів на підтвердження існування обставин, на які заявник посилається як на підставу для задоволення своїх вимог, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи правову природу грошових зобов`язань, передбачених ст. 625 ЦК України, як похідних від основного зобов`язання боржника, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 3% річних, інфляційних втрат у пред`явленому заявником розмірі.

Відтак, з огляду на межі пред`явлених заявником вимог, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що додані до неї письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи, відтак, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника на його користь суми сплаченого судового збору у розмірі 192,10 грн. суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України, які є спеціальними нормами, що регулюють питання сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160-165, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, боржник ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим Кодексом, після усунення її недоліків.

Заявник має право звернутися в суд з тими самими вимогами у позовному провадженні.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: Р. М. Лялик