Справа №274/5586/19
Провадження № 2/0274/2200/19
У Х В А Л А

про затвердження мирової угоди

"26" листопада 2019 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поступайло Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, треті особи без самостійних вимог: КП «Бердичівське МБТІ», Бердичівська міська рада Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

05.09.2019 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на підставі рішення Бердичівської міської ради № 351 від 18.07.1996 р. було дозволено обмін ОСОБА_2 , яка проживала в приватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , наймачем якої була ОСОБА_4 та покладено на Бюро технічної інвентаризації переоформити право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на ОСОБА_1 ОСОБА_1 змінила квартиру, зареєструвала своє місце проживання у квартирі АДРЕСА_3 , однак відповідна реєстрація права власності не була проведена. Виготовленням документів щодо реєстрації права власності займалася її мати - ОСОБА_4 . Лише у 2017 році вона виявила, що не було проведено реєстрації в БТІ права власності на її квартиру. У реєстраційній службі їй повідомили, що на даний час не може бути проведено реєстрації права власності, а спір підлягає вирішенню судом.

В судове засідання 26.11.2019 сторони не з`явились, подали до суду мирову угоду, у заяві сторони просить справу слухати за їх відсутності, наслідки закриття провадження у справі їм зрозумілі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що мирову угоду від 26.11.2019 підписано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частинами 1, 2 ст.207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

У відповідності до положень ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що затвердження мирової угоди не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права та інтереси, а тому заява сторін про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Встановлено, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 917 грн,.

З урахуванням викладеного, оскільки суд дійшов висновку про можливість затвердження мирової угоди між сторонами, суд вважає за доцільне повернути ОСОБА_1 50 % судового збору, у розмірі 458, 5 грн.

Керуючись ст.ст. 142, 207, 255, 354 ЦПК України, суд

постановив :

Затвердити мирову угоду від 26.11.2019 укладену та підписано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на таких умовах:

«Сторони стверджують, що між ними дійсно відбувся в натурі обмін квартирами на підставі рішення Бердичівської міської ради № 351 від 18.07.1996 року про обмін квартир. В результаті обміну ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали у власність ОСОБА_1 приватизовану однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , а ОСОБА_1 передала в користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 . Право власності на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстрували на підставі свідоцтва про право власності від 10.01.1999.

В зв`язку з проведеним обміном ОСОБА_1 виписалась з квартири АДРЕСА_4 і зареєструвала своє місце проживання в квартирі АДРЕСА_3 з 20.08.1996 року і проживає в ній постійно із своєю сім`єю по теперішній час.

ОСОБА_1 на законних підставах безперервно, відкрито користується та володіє вказаною квартирою з 1996 року по теперішній час, зареєстрована в ній, виконує в повному обсязі обов`язки власника цієї квартири.

Після обміну ОСОБА_1 не було проведено реєстрацію права власності па квартиру АДРЕСА_3 .

На даний час ОСОБА_1 реєстраційною службою було відмовлено в реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 визнають повністю право власності позивача ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 , що виникло і є чинним на даний час у зв`язку з провезеним обміном квартирами на підставі рішення Бердичівської міської ради № 351 від 18.07.1996 року.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 визнають, що їх право власності на квартиру АДРЕСА_3 було припинено в зв`язку з проведенням обміну квартирами на підставі рішення Бердичівської міської ради 351 від 18.07.1996 року, а реєстрація права власності на вказану квартиру на підставі свідоцтва про право власності від 22.08.1995 року підлягає скасуванню на підставі цієї мирової угоди.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зобов`язуються вчинити всі необхідні дії щодо скасування реєстрації їх права власності на квартиру АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 22.08.1995 року.

Позивач ОСОБА_1 визнає, що є власником квартири АДРЕСА_3 , зобов`язується зареєструвати своє право власності на підставі укладеної мирової угоди між сторонами.

Сторони домовились визнати право власності ОСОБА_1 па квартиру АДРЕСА_3 , реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати».

Провадження у цивільній справі №295/5586/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 458, 5 грн.

Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах цивільної справи №295/5586/19.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 І ОСОБА_6 Ю.Хуторна