Провадження №2/359/2100/2019
Справа №359/5163/19
22 листопада 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Шабановій В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . В даному житловому будинку на даний час зареєстрований як за місцем проживання ОСОБА_2 . Проте, фактично в будинку проживає лише позивач. Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в будинку, але починаючи з дня реєстрації, тобто з 01 червня 2011 року за вказаною адресою не проживає. ОСОБА_2 добровільно змінив своє місце проживання та на даний час його місце проживання невідоме. Зважаючи на те, що наявність реєстрації ОСОБА_2 як за місцем проживання у вказаному житловому будинку змушує позивача сплачувати додаткові кошти за житлово-комунальні послуги. В той час як ОСОБА_2 в будинку не проживає та не сплачує вартість житлово-комунальних послуг. Тому ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком по АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.23,29). Про поважні причини, які перешкодили йому з`явитися у судове засідання, не повідомив.
Тому, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу.
Заслухавши пояснення позивача та допитавши свідків, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 2018 року, виданого ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області (а.с.4).
В даному житловому будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджуються довідкою про склад сім`ї та місце реєстрації осіб у житловому приміщенні (будинку) від 28 травня 2019 року (а.с.6).
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За змістом ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч.1 ст.319 та ч.1 ст.391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом акту обстеження житлово-побутових умов від 28 травня 2019 року, складеного депутатом Іванківської сільської ради Рожа О.В., вбачається, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 01 червня 2011 року і по теперішній час (а.с.5).
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що вони є сусідами позивача. Їм відомо про ту обставину, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично за вказаною адресою ніколи не проживав. За вказаною адресою на ім`я відповідача постійно поштою надходять повідомлення з банків та військомату, але відповідач жодного разу не з`явився за отриманням поштової кореспонденції.
Встановлено, що ОСОБА_2 не пов`язаний спільним побутом з позивачем, має інше житло, в якому проживає на даний час. Незважаючи на це, ОСОБА_2 відмовляється добровільно знятись з реєстрації у спірному житловому будинку.
Згідно з положенням ЦК України власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
За змістом глави 32 ЦК України сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Викладене у повній мірі узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 16 листопада 2016 року у справі №709цс16 та від 15 травня 2017 року у справі №6-2931цс16.
З огляду на це, суд вважає за допустиме визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.391, ч.2 ст.406 ЦК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення у повному обсязі складено25 листопада 2019 року.
Суддя: В.В. Журавський