Справа № 485/1621/18
Провадження № 2/485/245/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Снігурівська райдержадміністрація Миколаївської області, про визнання права власності на земельну частку (пай),

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому послалася на таке. У 1996 році вона була прийнята на роботу в КСП "Аванаград", в члени якого прийнята у 2000 році. В подальшому КСП "Авангард" реорганізовано в СПК "Авангард", після чого реорганізовано в ООО "Авангард". 02.08.2004 року вона була звільнена з вказаного госоподарства за власним бажанням. У 2017 році дізналася, що під час розпаювання КСП на підставі рішення Павлівської сільської ради №4 від 25.02.2000 року її було додатково внесено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) колишнього КСП №Авангард" і її частка до цього часу перебуває у невитребуваних паях, якими розпоряджається Павлівська сільська рада, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) їй видано не було. З урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,5361 га. в КСП "Авангард" в межах Павлівської сільської ради.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Снігурівську району державну адміністрацію.

У судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача також не з'явився, у своїй заяві просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги позивача визнав повністю.

Представник третьої особи про причини неявки суд не повідомила.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Згідно п. 2 Указу № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом ст. 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу № 720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємствам державного акту.

На виконання Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та постанови Кабінету міністрів України від 12 лютого 1996 року № 187 «Про стан реформування земельних відносин» Державним комітетом України по земельних ресурсах видано наказ від 20 лютого 1996 року № 11, яким затверджені Методичні рекомендації щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям. Відповідно до п. 5 вказаних рекомендацій кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймається за списком, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, який, у разі потреби, уточнюється і підписується головами відповідної Ради і підприємства.

Лист Державного комітету України по земельних ресурсах № 14-17-2-П1580/4251 від 22.08.2001 року, передбачає, що для забезпечення прав працюючих, як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян-членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були включені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю даного підприємства і на час його видачі були членами зазначеного підприємства. Колективне сільськогосподарське підприємство за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) звертається з клопотанням до місцевої ради стосовно передачі у колективну власність із земель резервного фонду у розмірі сумарної кількості земельних часток (паїв) даних громадян, які не отримали права на земельну частку (пай).

При позитивному вирішенні питання місцевою радою щодо додаткової передачі земель у колективну власність недержавному сільськогосподарському підприємству, згідно з прийнятими рішеннями, вносяться відповідні зміни до державного акта на право колективної власності на землю, а громадянам - членам цього підприємства за рішенням райдержадміністрації виписуються і видаються сертифікати на право на земельну частку (пай).

Аналіз наведених документів свідчить про те, що вирішення питань, повязаних із забезпеченням земельними паями громадян-членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були включені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю даного підприємства і на час його видачі були членами зазначеного підприємства, проводиться шляхом внесення змін до державного акта на право колективної власності на землю та списку, що додається до державного акта, що відповідає п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"

Судом встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю по КСП «Авангард» Снігурівського району Миколаївської області отримано 31 жовтня 1995 року. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №7 31 жовтня 1995 року. ОСОБА_1 у списках-додатках до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Авангард» не числиться і сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався.

Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.11), ОСОБА_1 з 03 жовтня 2000 року по 02 серпня 2004 року працювала в КСП "Авангард", 12 січня 2000 року прийнята в члени КСП "Авангард" згідно з рішенням №13 від 12 січня 2000 року.

Згідно з рішенням Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №4 від 25 лютого 2000 року сільською радою із земель резервного фонду в землі колективної власності КСП "Авангард" передано земельну ділянку площею 107,52 умовних кадастрових гектарів громадянам, які прийняті в члени КСП "Авангард" після 2-річної їх роботи по контракту згідно рішення загальних зборів КСП від 12 січня 2000 року, в тому числі ОСОБА_1; сільською радою також вирішено внести зміни в державні акти на право клективної власності, на право постійного користування та виготовити сертифікати (а.с.12).

Як вбачається з технічної документації зі складання державних актів на право власності на земельну ділянку громадянам України (150 чоловік) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, позивач у справі ОСОБА_1 згідно з рішенням Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №2 25 січня 2001 року "Про складання Проекту організації земельних ділянок (паїв) громадян, що мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності" включена до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) під №8.

Згідно з довідкою Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 07 лютого 2019 року №235 (а.с.53), земельна ділянка, помічена для передачі у власність ОСОБА_1 згідно з рішенням №2 від 25 січня 2001 року, розташована в межах Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площею 5,5361га, кадастровий НОМЕР_2 знаходиться в оренді, як невитребуваний (нерозподілений) пай в ТОВ "СГВК "Снігурівське".

З встановлених обставин вбачається, що ОСОБА_1 на час отримання КСП «Авангард» державного акту на право колективної власності на землю не була членом КСП, у списку-додатку до державного акту, що додається до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Авангард» не числиться і сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався, а тому вона не має права на земельну частку (пай) в КСП «Авангард» відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям".

Включення позивача до списку громадян, що мають право на земельну частку (пай) на підставі рішення загальних зборів КСП від 12.01.2000 року та закріплення за нею земельної ділянки із земель запасу не підтверджує набуття нею права на земельну частку (пай) в порядку зазначеного Указу Президента України.

Враховуючи вище наведене, позовні вимоги необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення судового рішення - 20.03.2019р.

Суддя