ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2895/19 Справа № 199/2295/18 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Алло про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2019 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Алло про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та моральної шкоди.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Алло про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року по справі №199/2295/18 та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У відзиві ТОВ Алло на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2017 року ОСОБА_1 у магазині ТОВ «Алло», що розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 65, придбав мобільний телефон Термінал Sigma X-treme PQ31 yellow-black, imei НОМЕР_1 , вартістю 6 099 гривень 00 копійок. Згідно з гарантійним талоном, гарантія на даний товар становить 18 місяців.

18 березня 2017 року позивач звернувся до вищезазначеного магазину із зазначенням недоліків у товарі, а саме: «помилка основної камери, фронтальна камера працює «догори ногами», періодично риплять динаміки при дзвінках, не працює фонарик», що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 18.03.2017 року та актом приймання товару для оцінки якості та обслуговування від 18.03.2017 року (а.с.16).

Відповідно до Переліку виконаних робіт № 0037621 від 06.04.2017 року вказані недоліки в роботі телефону були усунуті, крім того зазначено рекомендації для усунення некоректної роботи розмовного динаміку, які можуть виникнути у зв`язку з тим, що телефон повністю герметичний. Також, у описі зовнішнього виду телефону було зазначено «сліди ударів на корпусі, вм`ятини пластику передньої панелі та біля тачскріну, подряпини на корпусі та плівці дисплею».

Згідно з актом прийому-передачі № 3135-000058 від 15.04.2017 року ОСОБА_1 прийняв товар після гарантійного ремонту, однак зазначив такі претензії, як тривала доставка та обслуговування сервісного центру, яка не відповідає умовам договору та наявні білі плями в центрі екрану. Жодних інших претензій щодо роботи телефону та обслуговування працівниками сервісного центру або ТОВ «Алло» у тому числі вм`ятин та подряпин, не було зазначено.

Таким чином, претензій та недоліків після виконання ремонту телефону станом на 15.04.2017 року у позивача не було.

28 січня 2018 року позивач повторно звернувся до магазину ТОВ «АЛЛО» із зазначенням недоліку у товарі: «не заряджається (заряджається лише коли вимкнений), вигорів дисплей», що підтверджується заявою від 28.01.2018 року та Актом приймання товару для оцінки якості та обслуговування від 28.01.2018 року.

У вказаних документах зазначено опис товару при прийманні: «Дисплей (монітор): плівка подряпана, вигорів дисплей; корпус: дефекти на корпусі, сколи; роз`єми: не заряджається».

У Висновку сервісного центру від 06.02.2018 року зазначено «механічні пошкодження телефону, порушена герметичність. Пошкодження пластику знизу корпусу на передній панелі, удари, сколи на задній кришці. Пристрій опломбовано. Механічні пошкодження являються порушенням гарантійних умов і підставою для припинення гарантійних зобов`язань. Подальше гарантійне обслуговування телефону не передбачається».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до п. 5 ст.1 вищезазначеного закону гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.( ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

З урахуванням того, що після першого гарантійного ремонту недоліки в роботі телефону були усунуті, оскільки при прийманні телефону, позивач не зазначив інших недоліків у роботі, окрім зазначення зауваження щодо строку доставки та білих плям в центрі екрану, а при зверненні до ТОВ «Алло» вдруге зазначив у роботі телефону зовсім інші недоліки.

Крім того, доказів вирішення вказаного питання позивачем у досудовому порядку надано не було, ОСОБА_1 не звертався до відповідача з вимогою направити телефон на експертизу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р. передбачає, що у позовній заяві про відшкодування моральної у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Стаття 5 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції» зазначено, що продукція має дефект у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема, пов`язаних із розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію.

Відповідно до ст.6 вказаного Закону потерпілий повинен довести:

1) наявність шкоди;

2) наявність дефекту в продукції;

3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивачем не доведено того, що сервісним центром безпідставно не було усунуто вказані недоліки в роботі телефону та те, що вказані недоліки виникли не з його вини. Також, позивачем не надано доказів того, що йому була завдана шкода саме відповідачем внаслідок дефекту продукції, у зв`язку з чим його здоров`ю було завдано моральної шкоди.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що товар передавався на сервісне обслуговування без пошкоджень, а повернувся після обслуговування з пошкодженнями потертості, подряпини на корпусі і плівці дисплею, сліди ударів на корпусі, вм`ятини пластика передньої панелі біля тачскріна, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки після гарантійного ремонту позивач прийняв товар відповідно до Акту приймання-передачі 3135-000058 від 15.04.2017 року з зазначенням наступних претензій: «тривала доставка та обслуговування сервісного центра, яка не відповідає умовам договору, білі плями в центрі екрану». Жодних нарікань на недоліки або будь-які дефекти у товарі, у тому числі на які Позивач посилається в своїй апеляційній скарзі, останній не заявляв.

Крім того, ОСОБА_1 отримав відремонтований товар 06.04.2017 року і користувався ним майже рік, при цьому не пред`являючи будь-яких претензій до продавця або сервісного центру, і лише 28.01.2018 року звернуся вдруге до ТОВ «АЛЛО» із заявою про передачу товару до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування, заявлений недолік - не заряджається (заряджається тільки коли виключений), вигорів дисплей.

Відповідно до акту приймання товару для оцінки якості та обслуговування від 28.01.2018 року описано зовнішній вигляд товару, а саме:

- Дисплей (монітор): плівка поцарапана, вигорів дисплей;

-Корпус: дефекти на корпусі, сколи; - Роз`єми: не заряджається.

Відповідно до висновку сервісного центру від 06.02.2018 року в результаті діагностики встановлено: «механічні пошкодження телефону, порушена герметичність. Пошкодження пластику знизу корпусу на передній панелі, удари, сколи на задній кришці.

Також, після першого гарантійного ремонту товару у Переліку виконаних робіт №0037621, виданого сервісним центром 06.04.2017 року зазначено, що телефон був повністю герметичний, а після другого сервісного обслуговування товару у Висновку сервісного центру від 06.02.2018 року зазначено, що порушена герметичність.

Згідно вказаного вище висновку сервісного центру від 06.02.2018 року вказано, що механічні пошкодження являються порушенням гарантійних умов і підставою для припинення гарантійних зобов`язань. Подальше гарантійне обслуговування телефона не передбачається.

Висновок щодо виконання споживачем умов дотримання вимог експлуатаційного документу щодо правил зберігання, введення в експлуатацію та використання товару за призначення оцінює саме авторизований сервісний центр Виробника, який приймає товар на обслуговування.

Посилання ОСОБА_1 на істотний недолік у товарі відповідно до п. 12 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Таким чином, ознакою істотного недоліку є сукупність вказаних вище обставин.

ОСОБА_1 у заявах про передачу товару до сервісного центру та актах приймання товару для оцінки та якості обслуговування перший раз (18.03.2017 року) заявляє одні недоліки у товарі: «помилка основної камери, фронтальна камера працює «догори ногами», періодично риплять динаміки при дзвінках, не працює фонарик», а другий раз (28.01.2018 року) заявляє інші недоліки у товарі: «не заряджається (заряджається лише коли вимкнений). Вигорів дисплей».

Крім того, позивач не звертався з письмовими заявами або скаргами щодо з`ясування причин втрати якості товару та направлення його на експертизу.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскаржуваній частині не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова