Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8663/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря судового засідання Євтушенко М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законними представниками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5,

за участі Виконавчого комітету Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 11.10.2018 звернувся до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом посилаючись на те, що квартира № 82 у буд. 299, що по вул. Благовісній у м. Черкаси належить ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 08.01.2009 року. З 12.12.2008 у вищезазначеній квартирі зареєстрували онука ОСОБА_1 та сина ОСОБА_4 - ОСОБА_2. З 2014 сімя між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розпалася і ОСОБА_1 разом із сином виїхали з квартири позивача на постійне місце проживання у ОСОБА_6 Федерацію. Однак при цьому не зняли з місця реєстрації у кв. № 82 буд. 299, що по вул. Благовісній Репех Г.А. Позивачу відомо, що ОСОБА_2 отримав громадянство ОСОБА_6 Федерації 19.06.2018 та зареєстрований за місцем проживання матері у РФ з 11.04.2018 . Таким чином на даний момент у ОСОБА_2 наявна подвійна реєстрація місця проживання. Реєстрація відповідача в належній йому квартирі обмежує його права як власника та впливає на розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, можливість оформлення пільг. А тому просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 82 у буд. 299, що по вул. Благовісній у м. Черкаси.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_7 в судове засідання надав заяву в якій просив розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задоволити, підтвердив обставини викладені в позові.

Стислий виклад заперечень відповідача та позиції третьої особи.

Законні представники відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1М та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи.

09.01.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_1, як законного представника ОСОБА_2, посвідчена 12.12.2018 тимчасово виконуючим обовязки нотаріуса ОСОБА_8, в якій вона зазначила, що їй відомо про перебування на розгляді в суді справи щодо визнання її сина ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 82 у будинку 299, що по вулиці Благовісній у місті Черкаси. Проти позову ОСОБА_1 не заперечує, оскільки неповнолітній ОСОБА_2 зареєстрований разом з нею за адресою ОСОБА_6 Федерація, Московська область, м. Пушкіно, мікрорайон ОСОБА_9, АДРЕСА_1, де вони і проживають на теперішній час. Вказана квартира належить на праві приватної власності її тітці. Добровільно зняти сина з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 неможливо, оскільки втрачено частину документів відновити які на даний час немає можливості. При цьому розгляд справи просила проводити без її участі.

28.01.2019 ОСОБА_4, як законний представник ОСОБА_2 подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти позову ОСОБА_1 про визнання його сина таким, що втратив право користування квартирою № 82 у будинку 299, що по вулиці Благовісній у місті Черкаси. При цьому розгляд справи просив проводити без його участі.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Станом на 12.03.2019 заперечення на позов ОСОБА_1 не подала.

Позиція Виконавчого комітету Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування.

За змістом ч. 4-6 ст. 19 СК України - при розгляді судом спорів щодо визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням обовязковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Виконавчим комітетом Черкаської міської ради, як органом опіки та піклування, на виконання ухвали суду від 05.11.2018 надано Висновок від 11.03.2019 №144 щодо розвязання спору між ОСОБА_1 та законними представниками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Згідно із вказаним Висновком, - орган опіки та піклування не заперечував проти задоволення позову щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою № 82 у будинку 299, що по вулиці Благовісній у місті Черкаси.

Представник Виконавчого комітету Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування ОСОБА_10 в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі.

Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін.

Ухвалою суду від 05.11.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено по справі підготовче засідання. Залучено до участі у справі Виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування для подання передбаченого ч. 5 ст. 19 СК України письмового висновку щодо розвязання спору в частині що стосується неповнолітньої дитини та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5

Ухвалою суду від 28.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін.

На підставі Свідоцтва про право власності серії САВ №640925 виданого 08.01.2009 органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету, - квартира № 82 у будинку 299, що по вулиці Благовісній у місті Черкаси належить на праві спільної сумісної власності з відображенням частки власності квартири 1 в рівних частинах: ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Вказана інформація підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 11.12.2018 (а.с. 6,7,83).

ОСОБА_2 народився 23.12.2007 року у місті Черкаси. Його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 9).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.12.2008 і по теперішній час зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується відомостями Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 29.10.2018 (а.с. 20). Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином ОСОБА_6 Федерації та з 11.04.2018 зареєстрований за адресою - ОСОБА_6 Федерація, Московська область, м. Пушкіно, мікрорайон ОСОБА_9, АДРЕСА_1 (а.с 12,13).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члені сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1,2 ст. 160 СК України, - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За спільною згодою батьків (ОСОБА_1 та ОСОБА_4М.) та самої дитини (ОСОБА_2А.) місцем проживання дитини визначено - ОСОБА_6 Федерація, Московська область, м. Пушкіно, мікрорайон ОСОБА_9, АДРЕСА_1.

За таких обставин суд, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що ОСОБА_2 не проживає за місцем свої реєстрації за адресою АДРЕСА_2, вже понад рік не користується цим житлом, що у свою чергу порушує право позивача, як власника, при цьому має постійне зареєстроване місце проживання в ОСОБА_6 Федерації.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391,405 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 263-266, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2) таким, що втратив право користування житлом за адресою АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_11