Провадження № 2/712/3003/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним.

Крім того, подав до суду заяву про забезпечення вище вказаного позову, шляхом встановлення заборони вчиняти дії щодо продажу його квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також зупинити виконавче провадження по виконанню заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2010 року (справа № 2-5087-2010), оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши подану заяву, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

У своїй заяві позивач вказує, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому та є предметом іпотеки, фондом гарантування вкладів виставлена на торги з 10 травня 2019 року. В цей день торги не відбулися, але квартира продовжує бути предметом торгів. Вилученими коштами від продажу квартири збираються погасити борг по споживчому кредиту, відповідно до кредитного договору, який є предметом позову, та договору іпотеки від 29 квітня 2008 року.

При цьому, позивач просить забезпечити поданий ним цивільний позов шляхом встановлення заборони вчиняти дії щодо продажу його квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також зупинити виконавче провадження по виконанню заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2010 року (справа № 2-5087-2010).

На думку суду, викладені у заяві підстави для забезпечення позову не є такими, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі у випадку задоволення позову, оскільки позов не містить вимог щодо визнання права власності чи повернення майна з незаконного володіння. Крім того, вказана квартира є предметом іпотеки, який позивач не просить визнати недійсним.

Згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами, та вжиті заходи неповинні перешкоджати господарській діяльності юридичної чи фізичної особи.

Позивачем заявлено вимоги не майнового характеру - про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, а забезпечити просить позов шляхом накладення арешту на майно, яке, як він вказує, належить йому, встановлення заборони проводити будь-які дії щодо продажу вказаної квартири, тобто види забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами.

Суд звертає увагу позивача на те, що забезпечення необхідно заявляти в порядку виконання рішення суду по цивільній справі № 2-5087-2010, а не в межах даної цивільної справи.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, не свідчить про наявність реальної загрози ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду; вони не є такими, що направлені ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст..151-153, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: