Ухвала

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 2-21/06

провадження № 61-26134ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області

від 19 жовтня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду

від 10 грудня 2018 року за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» про заміну стягувачів у виконавчих листах та виконавчих провадженнях,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк «Аваль» звернулося до суду із заявою про заміну стягувачів у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області

від 7 серпня 2006 року у справі № 2-21/06, та виконавчих провадженнях, відкритих за вказаними виконавчими листами.

19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/11531/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтрансавтострой» до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання недійсним договору, з яким товариство звернулося до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня

2018 року зупинено провадження у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про заміну стягувачів у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області

від 7 серпня 2006 року у справі № 2-21/06, та виконавчих провадженнях, відкритих за вказаними виконавчими листами, до набрання законної сили судовим рішенням у справі, яка розглядається Господарським судом м. Києва, № 910/11531/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтрансавтострой» до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»

про визнання недійсним договору № 140/11/210 від 9 серпня 2018 року між

ними в частині відступлення права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтрансавтострой».

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» залишено без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2018 року - без змін.

29 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року.

Однією із основних засад судочинства визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені

в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку судових рішень,

які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень частини першої статті 389 ЦПК України, тому такі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»

на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня

2018 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко