П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Київ

Справа № 22-4141 Головуючий у1-й інстанції - Плахотнюк К. Г.

Унікальний №752/26859/17 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення суми страхового відшкодування,-

у с т а н о в и л а:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 пред'явив в суд позов до ПрАТ "СТ "Іллічівське" про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 23732 грн 46 коп.

Позов обґрунтований тим, що 12 квітня 2016 року о 17.00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода в м. Харкові по вул. Шевченко, 56 за участю транспортних засобів марки "ВМW Х1", д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та марки "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки "ВМW Х1", д.н.з. НОМЕР_1, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з відповідачем, у відповідності до полісу серії АІ № 8129319 від 10 квітня 2015 року. Франшиза становить нуль грн.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, а позивачу, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких згідно звіту № 211/06/16 від 26 червня 2016 року становить 15 164 грн 14 коп.

13 квітня 2016 року відповідач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди. 14 червня 2016 року відповідачу була подана заява про виплату суми страхового відшкодування. Однак сума страхового відшкодування на час звернення до суду з позовом відповідачем позивачу не виплачена.

У зв'язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 15 164 грн 14 коп., пені у розмірі 4 994 грн 14 коп., трьох відсотків річних у розмірі 557 грн та інфляційних втрат у розмірі 3 017 грн 18 коп.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, якими задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.64-66).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач, ПрАТ "СТ "Іллічівське", у визначений судом строк не подав.

За правилами ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

12 квітня 2016 року о 17.00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода у м. Харкові по вул. Шевченко, 56 за участю водія автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_4, водія автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_3, а також невстановлених водіїв автомобілів НОМЕР_5, і Nissan Qashqai д.н.з., НОМЕР_6.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року, позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Київським районним суду м. Харкова в постанові від 25 травня 2016 року встановлено, що 12 квітня 2016 року близько 17 год. 00 хв. у м. Харків по вул. Шевченко, буд. 56, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не вибрав безпечну дистанцію, та не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків; 12 квітня 2016 року близько 17 год. 00 хв. у м. Харків по вул. Шевченко, буд. 56, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_4, не вибрав безпечну дистанцію, та не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями НОМЕР_5, НОМЕР_6, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Згідно зі змістом зазначеної вище постанови, правопорушник ОСОБА_3 у судове засідання з'явився, вину визнав повністю, а правопорушник ОСОБА_4 в судовому засідання свою провину визнав частково, пояснював, що він винен перед водієм автомобіля НОМЕР_4, який стояв попереду нього, а зіткнення з іншими автомобілями він не здійснював. Зіткнення з іншими автомобілями НОМЕР_7.

13 квітня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ "СТ "Іллічівське" із повідомленням про настання страхового випадку, а 14 червня 2016 року - із заявою про виплату страхового відшкодування.

За даними звіту № 211/06/16 від 26 червня 2016 року, розмір матеріального збитку, заподіяного позивачу ОСОБА_3, як власнику транспортного засобу марки "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2, становить 15 164 грн 14 коп.

Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування відповідачем виплачена не була.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з того, що звертаючись до суду позивач просив стягнути з відповідача суму шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 12 квітня 2016 року в повному розмірі, а не у відповідній частці, що передбачено правилами ст. 1188 ЦК України залежно від обставин, що мають юридичне значення, враховуючи наявність вини і самого позивача ОСОБА_3 у вчинені цієї ж дорожньо-транспортної пригоди.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги позивача апеляційний суд виходить з наступного.

Як вірно встановлено районним судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, постановою Київського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Київським районним судом м. Харкова в постанові від 25 травня 2016 року встановлено, що 12 квітня 2016 року близько 17 год. 00 хв. у м. Харків по вул. Шевченко, буд. 56, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не вибрав безпечну дистанцію, та не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків; 12 квітня 2016 року близько 17 год. 00 хв. у м. Харків по вул. Шевченко, буд. 56, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_4, не вибрав безпечну дистанцію, та не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями НОМЕР_5, НОМЕР_6, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Згідно зі змістом зазначеної вище постанови, правопорушник ОСОБА_3 у судове засідання з'явився, вину визнав повністю, а правопорушник ОСОБА_4 в судовому засідання свою провину визнав частково, пояснював, що він винен перед водієм автомобіля НОМЕР_4, який стояв попереду нього, а зіткнення з іншими автомобілями він не здійснював. Зіткнення з іншими автомобілями НОМЕР_7 (а.с.8).

За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпП внаслідок порушення Правил дорожнього руху та здійснення зіткнення з автомобілями НОМЕР_5, НОМЕР_6, які рухались попереду нього.

Водночас, водій транспортного засобу "ВМW Х1", д.н.з. НОМЕР_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпП внаслідок порушення Правил дорожнього руху та здійснення зіткнення з автомобілем позивача, "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2.

В даному випадку ОСОБА_3 пред'явив позов до ПрАТ "СТ "Іллічівське", яким застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_3, згідно з полісом серії АІ № 8129319 від 10 квітня 2015 року (а.с.10).

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 211/06/16 від 26 червня 2016 року, розмір матеріального збитку, заподіяного позивачу ОСОБА_3, як власнику транспортного засобу марки "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2, становить 15 164 грн 14 коп. (а.с.16).

Указаний звіт №211/06/16 від 26 червня 2016 року виконаний на підставі Акту огляду транспортного засобу від 18 квітня 2016 року (а.с.19-20)., яким зафіксовані пошкодження задньої частини автомобіля НОМЕР_4, НОМЕР_8.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про те, що позивач просив суд стягнути з відповідача суму шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 12 квітня 2016 року в повному розмірі, а не у відповідній частці, а також щодо винності позивача у ДТП з автомобілем НОМЕР_3 не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилом п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов'язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов'язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов'язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Оскільки страховик - ПрАТ "СТ "Іллічівське", після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду та заяви про виплату страхового відшкодування не вчинив жодних дій, передбачених ст. ст. 34, 35, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не здійснив виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика у визначені законом строки, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з ПрАТ "СТ "Іллічівське" на користь позивача 23 732 грн 46 коп., з яких: 15 164 грн 14 коп. - сума страхового відшкодування; 4 994 грн. 14 коп. - пеня; 557 грн - 3% річних; 3 017 грн. 18 коп. - інфляційне збільшення суми страхового відшкодування.

Наявний в позовній заяві розрахунок пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат (а.с.3-4) перевірений судом, відповідачем не оспорюється.

Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

За правилами ч.1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Згідно з вимогами ч.13 ст.141 ЦПК України при ухваленні нового рішення про задоволення позову з ПрАТ ""СТ "Іллічівське" на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 1 600 грн на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги ( 640+960; а.с.31, 67).

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (, адреса місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-б) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_9, адреса місця проживання: АДРЕСА_1) 23 732 грн 46 коп., з яких: 15 164 грн 14 коп. - сума страхового відшкодування; 4994 грн 14 коп. - пеня; 557 грн - 3% річних; 3017 грн 18 коп. - інфляційне збільшення суми страхового відшкодування, та 1600 грн на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, а всього: 25332 грн 46 коп. (двадцять п'ять тисяч триста тридцять дві грн. 46 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома