Справа № 640/3010/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2019 року
Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Нев'ядомського Д.В.
при секретарі Гончарові О.В.,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд:
Визначити, що у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, право власності кожного з двох співвласників ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, складає по 1/2 частці, а саме:
Визначити, що частка померлого 18 серпня 2013 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, складає Ѕ частку;
Визначити, що частка ОСОБА_1, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, , складає 1/2 частку.
Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частку земельної ділянки, , яку вона набула у порядку приватизації.
Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/6 частку земельної ділянки, , в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер 18 серпня 2013 року.
Визначити, що загальна частка ОСОБА_1, , у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, складає 4/6 частки.
В обґрунтування своїх вимог вказала, що позивач за цим позовом є спадкоємцем першої черги після смерті батька - ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4. 22 лютого 2017 року батько подарував позивачу 25/100 часток двох житлових будинків № 83 по вулиці Стара Озерянка ( колишні назви - Аральська, Познанська ) в місті Харкові, з відповідною часткою надвірних будівель. У подальшому, будучи співвласниками двох житлових будинків 09.08.2012 позивачем та її батьком - ОСОБА_3 було приватизовано земельну ділянку, площею 0,1000 га, внаслідок чого у позивача з батьком виникло право спільної сумісної власності на земельну ділянку. Між позивачем та її батьком не було встановлено ніякої письмової домовленості про розмір часток в земельній ділянці.
Таким чином, у відповідності до ст. 89 ЗК України та ст.ст. 370, 372 ЦК України, позивачка має право на 1/2 частку земельної ділянки за приватизацією.
Окрім того, після смерті батька, належна йому 1/2 частка в земельній ділянці повинна була розподілена на три частини - між трьома спадкоємцями першої черги, а саме між позивачем, братом та матірю.
В подальшому, мати - ОСОБА_4, відмовилася від своєї 1/3 частки, в належній померлому батькові 1/2 частці земельної ділянки на користь відповідача.
У відповідності до ст. 1226 ЦК України, позивач має право ще й на 1/3 частку в належній померлому батькові 1/2 частці земельної ділянки, що загалом складає 1/6 частки від всієї земельної ділянки, внаслідок спадкування за законом.
19 серпня 2016 року померла мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 Свідоцтва про право на спадщину за законом стосовно загального обєму спадкового майна в домоволодінні були отримані позивачем та відповідачем.
Однак, коли позивач звернулася до Восьмої харківської державної нотаріальної контори для отримання на свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,позивачу було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки, як вказує нотаріус, внаслідок смерті батька на теперішній час нотаріус не може з безспірністю встановити частки у праві спільної сумісної власності на приватизовану земельну ділянку між позивачкою та батьком.
Оскільки, відповідач категорично не згоден з тим, що розмір земельних часток між позивачкою та батьком в приватизованій земельній ділянці є рівними,тому позивач була вимушена звернутися до суду.
23.04.2018 року відОСОБА_2 надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення часток у спільній сумісній власності , визнання права власності на земельну ділянку та виділення в натурі на місцевості частину домоволодіння відповідно до часток у праві спільної сумісної власності та спільної часткової власності з розрахунку 62,5 % домоволодіння,яка включає відповідну кількість будинків, споруд та земельної ділянки.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01 червня 2018 року зустрічну позовну вимогу про виділення в натурі на місцевості ОСОБА_2 частин домоволодіння відповідно до долей у праві спільної сумісної та спільної часткової власності з розрахунку 62, 5% домоволодіння , яка включає відповідну кількість будинків, споруд та земельної ділянки, виділено в окреме провадження та присвоєно окремий номер справи та ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2018 року провадження зупинено, до вирішення цивільної справи за первісним позовом та за зустрічним між сторонами.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що 18 серпня 2013 року помер батько - ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилась спадщина на усе його майно. За життя, батько набув у власність домоволодіння за адресою: м. Харків, вул. Стара Озерянка (колишня Познанська, Аральська), 83. Батько намагався уникнути майбутніх суперечок між дітьми та розподілив своє майно наступним чином: будинок ЛІТ Ж-1 був переданий відповідачці, а у будинку літ. А-1, де проживав сам з дружиною та ОСОБА_2 зі своєю сімєю.
Згодом батько подарував відповідачці 25% домоволодіння за умови, що відповідачка не буде заявляти вимог на житловий будинок ЛІТ А-1, який за домовленостями мав бути визначений за ОСОБА_2.
Проте після смерті батька, відповідачка, порушуючи укладені між нами домовленості прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.07.2014 року.
Мати - ОСОБА_4, розуміючи те, що відповідач не дотрималась домовленостей з позивачем, на підставі 60, 63 СК України, отримала свідоцтво про право власності на 37,5 % домоволодіння, інші 37,5 % домоволодіння було поділено між позивачем, мамою та відповідачкою по 12,5 % домоволодіння. Мати відмовилась від своїх 12,5 % домоволодіння на користь позивача , у зв'язку з чим частка в спірному домоволодінні дорівнювала 25 %, мама і сестра отримали по 37,5 % домоволодіння.
19 серпня 2016 року померла мати - ОСОБА_4 та залишила в спадок за заповітом 37,5 % домоволодіння позивачу, у звязку з чим частка в домоволодінні стала дорівнювати 62,5 % домоволодіння, що і стало підставою для звернення до суду з зустрічним позовом.
Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник в судове засідання з»явились , просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, щодо задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 просили відмовити в повному обсязі у зв»язку з необґрунтованістю.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник в судове засідання з»явились , зазначили що заперечують в повному обсязі щодо первісних позовних вимог ОСОБА_1 та просили задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі
В судовому засіданні були допитані свідки з боку позивача та відповідача , а також в якості свідків були допитана позивач та відповідач.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що з батьком навпіл приватизували земельний участок, оскільки фактичного розділу не було, тому вона прийняла спадщину за законом, пропонувала навпіл поділити земельний участок, але домовленості не дійшли.
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що при житті батька була домовленість, хто перший створить сім»ю той перейде до будинку, тому ОСОБА_2 перейшла жити до житлового будинку ЛІТ Ж-1 , комунальні послуги ОСОБА_2 не сплачувала, оскільки зазначала що буде дбати за майно коли їй воно буде належить, а тому батько подарував їй 25 % спірного майна за умови, що ОСОБА_2 не буде заявляти вимог на житловий будинок ЛІТ А-1 , який повинен бути за ОСОБА_2 , проте після смерті батька, ОСОБА_2 порушуючи усну домовленість та прийняла спадщину на частину майна.
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що товаришує давно з родиною сторін, знає що батько подарив якусь частину домоволодіння та ОСОБА_2 з батьком приватизували земельний участок.
Свідок ОСОБА_6 зазначив, що він є чоловіком ОСОБА_1 та зазначив, що після смерті батька була усна домовленість про розподіл спірна майна навпіл.
Свідок ОСОБА_7 зазначила, що є сусідкою та товаришувала зі сторонами по справі, та покійна мати завжди хотіла поділити між дітьми навпіл володіння.
Свідок ОСОБА_8 зазначила, що є сусідкою сторін по справі, чула що мати хотіла ОСОБА_1 флигиль залишити а ОСОБА_1 будинок ,також чула що хто перший вийде заміж або одружиться тому дістанеться флигиль.
Свідок ОСОБА_9 зазначила, що є дружиною ОСОБА_2, при житті батька була домовленість що земля переходить ОСОБА_1 а будинок ОСОБА_2.
Вислухавши сторони, вивчивши надані письмові докази, допитавши свідків, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що батьки сторін по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 одружились у 1969 році. Від шлюбу народилась ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_10 та ОСОБА_2. За час подружнього життя батьки позивача та відповідача набули у власність домоволодіння за адресою: м. Харків, вул. Стара Озерянка (колишня Познанська, Аральська), 83.
22 лютого 2007 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 25/100 часток двох житлових будинків № 83 по вулиці Стара Озерянка ( колишні назви - Аральська, Познанська ) в місті Харкові, з відповідною часткою надвірних будівель, копія договору дарування та копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно міститься в матеріалах справи.
Рішенням 48 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області від 22.09.2010 року № 250/10 було передано спірну земельну ділянку батькові -ОСОБА_3, а оскільки частина домоволодіння належала ОСОБА_1, то вона також була зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку, як співвласник, але в державному акті не було зазначено їх частки у спільній сумісній власності (копія державного акту міститься в матеріалах справи).

18 серпня 2013 року помер ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, право власності на 1/3 частину спадщини належить ОСОБА_1.

ОСОБА_4, отримала свідоцтво про право власності на 37,5 % домоволодіння, інші 37,5 % домоволодіння було поділено між ОСОБА_2 , мамою та ОСОБА_1 по 12,5 % домоволодіння. Мати відмовилась від своїх 12,5 % домоволодіння на користь ОСОБА_2 , у зв'язку з чим частка ОСОБА_2 в спірному домоволодінні дорівнювала 25 %, мама і сестра отримали по 37,5 % домоволодіння.

19 серпня 2016 помер померла ОСОБА_4 та залишила ОСОБА_2 в спадок за заповітом 37,5 % домоволодіння, у звязку з чим частка ОСОБА_2 в домоволодінні стала дорівнювати 62,5 % домоволодіння.

Земельна ділянка за адресою: м. Харків, вул. Стара Озерянка належала ОСОБА_3 на праві власності повністю до 22 лютого 2007 року. Після того, як він подарував дочці 25 % домоволодіння, земельна ділянка автоматично розподілилась також: 75 % ОСОБА_3 та 25 % ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 земельна ділянка розподілилась наступним чином: дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4 виділила частку у спільній сумісній власності та отримавши у власність 37,5 % домоволодіння, автоматично отримала у власність 37,5 % земельної ділянки. Після чого інші 37,5 % земельної ділянки були успадковані за законом трьома спадкоємцями: ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Розподіливши спадщину, кожному зі спадкоємців дісталось по 12.,5 % домоволодіння та земельної ділянки у тому числі.

Після чого, у власності ОСОБА_11 знаходилось 50 % домоволодіння, включаючи земельну ділянку. Враховуючи, що вона свою частку в домоволодінні уступила сину ОСОБА_2, то її частка домоволодіння з земельною ділянкою складала 37.5 %; ОСОБА_1

О.Ю., маючи у власності 25 % домоволодіння та отримавши в порядку спадкування за батьком 12,5 % домоволодіння, стала власницею 37 % домоволодіння разом із земельною ділянкою.

ОСОБА_2 отримавши в порядку спадкування 12,5 % домоволодіння та 12,5 % домоволодіння, яке мати уступила сину, став власником 25 % домоволодіння разом із земельною ділянкою.

Після смерті матері ОСОБА_2 успадкував за заповітом 37,5 % домоволодіння разом із земельною ділянкою, відтак має у власності 62,5 % домоволодіння разом із земельною ділянкою, а ОСОБА_1 має у власності 37.5 % домоволодіння разом із земельною ділянкою.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 20 лютого 2018 року, ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер :13:023:0019, площею 0,1000 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: місто Харків, вул. Стара Озерянка (колишні назви - Аральська, Познанська), 83, складає 99900 грн., в тому числі вартість 1/2 частки земельної ділянки становить 49950 грн., в тому числі вартість 1/6 частки земельної ділянки становить 16650 грн.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1ст. 1225 ЦК Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. «г» ч.1ст. 81 ЗК Українигромадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Разом з тим, ч. ч. 1, 2ст. 372 ЦК України, передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.10, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»згідност. 1225 ЦКправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві зазначає, що має право на 50 % земельної ділянки, оскільки вона з батьком приватизувала її, про що свідчить державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий 09.08.2012 року. При цьому ОСОБА_1 посилається на ч. 5 ст. 89 ЗК України, в якій зазначено, що частки співвласників є рівними, якщо інше не зазначено законом, або не встановлено судом.

З такою позицією ОСОБА_1 погодитись не можна, оскільки ч. 5 ст. 89 ЗК України містить загальну норму з цього питання. Загальність норми підтверджується тим, що в самій нормі зазначено, що інші варіанти можуть бути передбачені законом, або встановлені судом. Спеціальною нормою з даного питання є ч. 4 ст. 120 ЗК України.

Згідно ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оскільки ОСОБА_1 на момент приватизації належало 25 % домоволодіння, то відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України їй після приватизації має належати 25 % земельної ділянки, оскільки це встановлено спеціальною нормою Земельного кодексу України. Загальна норма передбачена ч. 5 ст. 89 ЗК України застосуванню в даному випадку підлягати не може.

Також ОСОБА_1 в своїй позовній заяві зазначає, що вона, покійна ОСОБА_12 та ОСОБА_2 мали би успадкувати по 1/3 частці земельної ділянки від частки, яка належала ОСОБА_3.

З цією позицією також погодитись не можна, оскільки вона не містить під собою правильного правового підґрунтя.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, законодавець встановлює загальне правило, що все майно набуте за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Оскільки мати після смерті батька виділила свою частку домоволодіння, то відповідно до цієї частки входила і земельна ділянка.

Відповідно до ч. 2 ст.120 ЗК України тієї ж статті, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З аналізу наведених норм вбачається, що після набуття права власності на частину домоволодіння мати сторін отримала частину земельної ділянки в тому ж обсязі та на умовах, які належали батькові, а я в свою чергу ОСОБА_2 набувши право власності в порядку спадкування на 62,5% домоволодіння, набув право власності і на земельну ділянку в такому ж розмірі.

Відтак розрахунок часток у праві на земельну ділянку, наданий ОСОБА_1 не вірний та задоволенню підлягати не може.

Оскільки позивач за зустрічним позовом визначав у відсотковому відношенні сумісну власність, а законодавство передбачає визначення розміру саме часток, тому суд робить розрахунок процентів які співмірні часткам : 62,5 % / 37,5 % = 100 % - 1 .

100% -1 / 62,5- х. Х= 62,5 /100 = 0,625 = 625/1000=25/40=5/8.

100 % - 1/37,5 % -х Х=37,5 /100=0,375 =375 /1000=15/40=3/8.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в спільній сумісній власності на земельну ділянку та про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування та приватизації задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток у спільній сумісній власності , визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити в повному обсязі.

Визначити, що частка ОСОБА_2 на земельну ділянку складає 5/8 часток.

Визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку у розмірі 5/8 часток.

Судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за сторонами, оскільки за вимогами ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача за первісним позовом , та з позивача на користь відповідача за зустрічним підлягає стягнення однакова сума у розмірі 704 грн. 80 копійок.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 141, 244-245, 259 ЦПК України,-

В и р і ш и В:

Первісний позов ОСОБА_1 (61107 місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_2 (61107 місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визначення часток в спільній сумісній власності на земельну ділянку та про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування та приватизації задовольнити частково.

Визначити , що частка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :13:023:0019, площею і, 1000 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Стара Озерянка (колишні назви - Аральська, Познанська), 83, складає 3/8 частки.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом та приватизації на земельну ділянку кадастровий номер :13:023:0019 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на 3/8 частки.

В решті позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (61107 місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_1 (61107 місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визначення часток у спільній сумісній власності , визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити в повному обсязі.

Визначити, що частка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :13:023:0019, площею і, 1000 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Стара Озерянка (колишні назви - Аральська, Познанська), 83, складає 5/8 часток.

Визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку кадастровий номер :13:023:0019 заОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) у розмірі 5/8 часток.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Повний текст складений 24.01.2019 року.

Суддя: Д.В.Нев"ядомський