КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3182/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 березня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Журби С.О.,

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» звернувся до суду з вказаним позовом та просив виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року провадження у справі зупинено до розгляду цивільної справи №755/10947/17 за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округуКобелєва А.М., третя особа Публічне акціонерне товариство «перший Український Міжнародний Банк» про визнання протиправним та скасування рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою АТ «Перший Український міжнародний Банк» подав апеляційну скаргу та просив ухвалу скасувати а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В обгрунтування зазначає, що повторним зупиненням розгляду справи № 755/10324/17 порушується не тільки право на розумність строку тривалості розгляду справ, а й завдання цивільного судочинства, а саме право на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушенних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.

ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу та просив в її задоволені відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 18 грудня 2018 року В підготовчому судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_8 подав клопотання про зупинення провадження по справі, посилаючись на те, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року прийнято до провадження цивільну справу №755/10947/17, до розгляду якої дана справа вже зупинялась, з підстав викладених у письмовому клопотанні, яке долучено до матеріалів справи.

Зупиняючи провадження по справі суд першої інстанції виходив із того, що розгляд даної справи об'єктивно не можливий до розгляду цивільної справи №755/10947/17, оскільки під час розгляду останньої можуть бути встановлені факти від яких залежить вирішення поданого ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» позову, при цьому встановлення яких є неможливим під час розгляду даної справи.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом указаної норми підставою зупинення провадження у справі є виключно об'єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість встановлення судом обставин справи, відповідних їм правовідносин та формування судом правових висновків щодо шляхів вирішення спору, без вирішення іншої справи.

До таких же висновків прийшов Верховний Суд України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, де, скасовуючи ухвалу про зупинення провадження до вирішення судом іншого позову про визнання договору недійсним, вказав, що визначаючи наявність підстав для зупинення провадження, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач мотивував свої вимоги тим, що 24 березня 2017 року останній використав досудовий метод врегулювання заборгованості та звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у свою власність предмету іпотеки, квартири АДРЕСА_1.Як вбачається зі змісту заявлених позивачем у даній справі вимог, останній просить суд виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., третя особа Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання протиправним та скасування рішення. Просив суд: визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. щодо проведення 24 березня 2017 року державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «ПУМБ» незаконними; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., індексний номер 34472808 від 27 березня 2017 року, згідно з яким 24 березня 2017 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №19656371 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «ПУМБ».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року провадження у справі №755/10947/17 за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобєлєвої А.М. третя особа Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання дій протиправними та скасування рішення нотаріуса, закрито. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2018 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року було залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2018 року відкрито касаційне провадженняу справі, а ухвалою від 19 вересня 2018 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2018 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розгляд цивільної справи №755/10947/17, про визнання дій протиправними та скасування рішення нотаріуса є об'єктивною перешкодою для розгляду даної справи.

Об'єктивна неможливість розгляду справи, у даному випадку, підтверджується і тим, що зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду, як того вимагають положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Відтак, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, за переконанням колегії суддів, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта щодо того, що повторним зупиненням розгляду справи № 755/10324/17 порушується не тільки право на розумність тривалості розгляду справ, а й завдання цивільного судочинства, а саме право на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ безпідставні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи і такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною першою статті другої Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлено її з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: