Єдиний унікальний номер 235/7242/18 Номер провадження 22-ц/804/454/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.

суддів: Соломахи Л.І., Космачевської Т.В.,

розглянувши у приміщенні суду у м. Бахмут Донецької області у порядку письмового провадження цивільну справу № 235/7242/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійсього міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Родинської міської ради Донецької області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадщину (суддя першої інстанції Назаренко Г.В.), -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Родинської міської ради Донецької області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадщину (а.с. 3).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачеві (а.с. 45-46).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог зазначила, що повертаючи позов з підстав його невідповідності ст. ст. 175, 185 ЦПК України, а саме не надання нею доказів на підтвердження звернення до нотаріальної контори, судом не враховано, що питання про надання доказів, відповідно до вимог процесуального законодавства, повинно вирішуватися в підготовчому судовому засіданні. Крім того, поза увагою суду залишилось, що в мотивувальній частині позову нею зазначено, що вона не має можливості отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно (а.с. 49).

Відповідачем Родинською міською радою Донецької області копія апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 отримана 05 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 64).

Письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідачем на час розгляду справи не надано.

Відповідно до частини 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379).

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із частиною 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Родинської міської ради Донецької області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадщину.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2018 року позовна заява залишена без руху як подана з порушенням ст. 175, 185 ЦПК України, а саме, до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.42).

Копія даної ухвали Красноармійським міськрайонним судом Донецької області супровідним листом від 22.11.2018 року була направлена на адресу позивача ОСОБА_1 та отримана нею 28.11.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 44).

Ухвалою Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачу з тих підстав, що позивачем не усунуто недоліки заяви, зазначені в ухвалі від 21 листопада 2018 року (а.с. 45).

Проте, такі висновки суду є помилковими, оскільки зроблені судом першої інстанції з порушенням встановленого порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Елементом права на справедливий розгляд є право на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загально визначеного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле про Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно із частиною 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати докази, які витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до частини 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребовуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Оскільки суд першої інстанції порушив порядок встановлений для вирішення питання, визнав неподаною та повернув заяву без з'ясування належним чином усіх обставин, які мають значення по справі, що призвело до помилкового вирішення питання про повернення позовної заяви на підставі частини 3 ст. 185 ЦПК України, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями ст. 374, ст. 379, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року про повернення позовної заяви скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: Л.І. Соломаха

Т.В. Космачевська