З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 листопада 2019 року
Провадження № 2/521/4445/19
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Дробот В.В.,
Учасники справи:
Представник ОСОБА_2 .
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участі третьої особи: Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,-
Правочин оформлявся на Одеській товарній біржі 12 березня 1997 року, був укладений між сторонами, всіх істотних умов угоди дотримано. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_12 , у зв`язку із чим відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем після смерті свого батька та має право на спадкове майно, але йому в прийнятті спадщини було відмовлено, тому що договір купівлі-продажу був укладений на біржі. На сьогоднішній момент позивач проживає в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги. Враховуючи, що сторони виконали свої обов`язки за договором, позивач просить визнати у судовому порядку правочин дійсним. В позасудовому порядку позивач не може вирішите це питання.
Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та за відсутністю позивача, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили, відзиву на позов з відповідними доказами до суду не подавали. Суд у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи за наданими позивачем матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Вищевказана квартира складається з 2-х кімнат житловою площею 28,0 кв. м., загальною площею 44,50 кв. м., та належала в рівних частках ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24 лютого 1997 року, виданого ВАТ «Стальканат», зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 26 лютого 1997 року під № кн. 351 стор. 195 кн. 178 пр.
Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцям екземпляру договору, другий екземпляр залишений на збереження на біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна - спірної квартири, що зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» і наданий суду, квартира продавцями передана покупцю, суд вважає, що до покупця перейшло право власності на спірну квартиру. До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна це житло належало на праві власності відповідачам, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР відповідачі, як власники майна, вправі були здійснювати її відчуження.
Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.
Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1998 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 14 лютого 2019 року, запис №1991, у зв`язку із чим відкрилась спадщина.
Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_12 , на підставі ст. 1261 ЦК України, є його син ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05 червня 1979 року, запис №810.
Після смерті ОСОБА_12 , позивач звернувся до приватного нотаріуса Милимко Н.М. із заявою про прийняття спадщини, відповідно до ст. ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України 2003 року, у зв`язку з чим, була заведена спадкова справа за № 64020239, та приватним нотаріусом Милимко Н.М., надано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07 квітня 2019 року за № 55762621.
Крім цього, позивачу було роз`яснено, що він має право звернутися до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, тому як даний договір підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно листа приватного нотаріуса Милимко Н.М. від 29 серпня 2019 року за 3113/02-14, вбачається, що спадкоємцем після померлого ОСОБА_12 є син померлого ОСОБА_6 , який звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім ОСОБА_6 є інший спадкоємець за законом донька померлого ОСОБА_13 , але яка відмовилась від прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 квітня 2-019 року. Інші спадкоємці відсутні (дружина померлого ОСОБА_14 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ). До складу спадкового майна входить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2
Відповідно до ст. ст. 1216 - 1218, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У зв`язку з тим, що в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення угоди, і така можливість фактично втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позову.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 16, 220, 334, 640, 1216 - 1218, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 47, 153 ЦК Української РСР (1963 р.), ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 280 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участі третьої особи: Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду складено 28 листопада 2019 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.