УХВАЛА

iменем України

Справа № 2-975/08

4-с/330/6/2019

"21" листопада 2019 р. року Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.,

за участю державного виконавця Генічеського районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області Колеснікової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області Колеснікової Ірини Валентинівни по цивільній справі № 2-975/08,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , подав до суду скаргу на дії державного виконавця районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області Колеснікової Ірини Валентинівни по цивільній справі № 2-975/08.

В обґрунтування скарги посилається на те, що у 2008 році Якимівським районним судом Запорізької області у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто з нього аліменти на утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.10.2008 року і до повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_2 .На підставі виконавчого листа № 2-975 виданого 04.12.2008 року Якимівським районним судом, Генічеським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було відкрито виконавче провадження №12525442. Постанову про відкриття виконавчого провадження заявник не отримував так само як і не знав про існування судового рішення про стягнення аліментів, оскільки проживає і працює в місті Чернігові.Наразі, заявник працює в місті Чернігові в ТОВ «Коллар - Компани» на посаді укладальника - пакувальника, що підтверджується довідкою вих. № 32-К від 01 жовтня 2019 року. 20 вересня 2019 року заявнику було нараховану заробітну плату у сумі 2175,98 гривень. 22 вересня 2019 року він мав намір знятикошти з заробітного рахунку та виявилося, що він не в змозі це зробити, у зв`язку з чим він звернувся до відділення АТ «Укрсббанк» пояснити причини такої неможливості, на що отримав відповідь про арешт коштів по заробітній платі згідно постанови державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колеснікової І.В. від 30.08.2019 року у виконавчому провадженні №12525442. В цей же день співробітники банка ознайомили заявника з копією вищезазначеної постанови про арешт, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку р/р НОМЕР_1 , код 09807750, МФО 351005 та всіх інших відкритих рахунках, які у заявника відсутні. Вище вказаний рахунок використовується для нарахування заявнику заробітної плати, що підтверджується випискою відділення № 230 АТ «Укрсиббанк» за картковим рахунком клієнта за період з 15.09.2019 року по 01.10.2019 року. Таким чином, заявник не може отримати ні копійки заробітної плати, що є єдиним джерелом існування для нього та не може виплачувати борг, виплачувати який він не відмовляється в порядку визначеному чинним законодавством.Заявник вважає, що накладення арешту на його рахунок, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат йому як працівнику, що призводить до порушення його конституційних прав.На підставі викладеного, просить суд, визнати постанову державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колеснікової І.В. про арешт коштів боржника від 30.08.2019 у виконавчому провадженні №12525442 протиправною в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок р/р НОМЕР_1 , код 09807750, МФО 351005, відкритий у АТ «Укрсиббанк» як заробітна плата та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 30.08.2019 року у виконавчому провадженні №12525442 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок р/р НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 , МФО 351005, відкритий у АТ «Укрсиббанк» як заробітна плата.

Заявник надав до суду письмову заяву у якій просив розглядати скаргу за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Державний виконавець Генічеського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області Колеснікова І.В. просила у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на скаргу, у яких зазначено, що Генічеський районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області скаргу ОСОБА_1 на дії ( бездіяльність ) державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та постанову від 30.08.2019 рокупро арешт коштів боржника - не визнає, вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з підстав викладених нижче.На виконанні у Генічеському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавчий лист № 2-975 від 04.12.2008 року виданий Якимівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.10.2008 року і до повноліття дитини тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .17.04.2009 року було відкрите виконавче провадження відносно ОСОБА_1 та за вих. № 4128 постанову про відкриття було направлено сторонам виконавчого провадження.В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник не мешкає за адресою що вказана в виконавчому документі, тому державний виконавець звернувся до Генічеського районного суду із поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .Ухвалою Генічеського районного суду № 653/357/15-ц від 19.02.2015 року боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було оголошено в розшук.02.08.2019 року від Департаменту менеджменту рахунків АТ «Укрсиббанк» надійшло повідомлення про відкриття рахунку боржником ОСОБА_1 в установі банку.30.08.2019 року виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, в зв`язку з тим що існує заборгованість зі сплати аліментів. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.Згідно п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звергається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15.1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19.1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26.1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18.1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.Вищевказаний перелік рахунків на які забороняється звернення стягнення є вичерпним та не поширюється на рахунки та кошти на рахунках фізичних осіб, що використовуються для нарахування заробітної плати.Станом на 11.10.2019 року виконавче провадження № 12525442 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 відкрито та знаходиться па виконанні. Рішення боржником не виконується, ніяких дій направлених на виконання рішення суду боржником не вчинено, від сплати аліментів боржник ухиляється, станом на 01.10.2019 року заборгованість зі сплати аліментів з урахуванням штрафу за ухилення від виконання рішення суду та сплати аліментів становить 111058,81 грн. Тому, вважають скаргу ОСОБА_1 на дії ( бездіяльність ) державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та постанов)' від 30.08.2019 року про арешт коштів боржника необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, тапросив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги у повному обсязі за необґрунтованістю.

Також в судовому засіданні державний виконавець зазначила, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження, які їй було передано у 2017 році, є в наявності постанова державного виконавця від 17.04.2009 року про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 та за вих. № 4128, постанову про відкриття було направлено сторонам виконавчого провадження, але письмове підтвердження, що боржник її отримав, вона надати не має можливості. При цьому зазначила, що вважає, що боржнику ОСОБА_1 було відомо про відкриття щодо нього виконавчого провадження, так як в матеріалах виконавчого провадження наявна постанова про відмову у відкритті кримінальної справи від 18 листопада 2011 року, з якої вбачається, що під час проведення перевірки, останній був опитаний та про свої зобов`язання по сплаті аліментів він повідомлений та не заперечує про їх сплату по мірі можливості.

Також зазначила, що виконавчий лист про стягнення аліментів нею не був направлений до бухгалтерії ТОВ «Коллар - Компани» в місті Чернігові, де працює боржник ОСОБА_1 , так як їй не відомо місце його постійного проживання та вона не впевнена, що останній має намір там і далі працювати.

Вирішуючи скаргу суд виходить з наступного.

В порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст. 447 ЦПК України, передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Судом встановлено, що на виконанні у Генічеському районному ВДВС ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавчий лист № 2-975 від 04.12.2008 року виданий Якимівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.10.2008 року і до повноліття дитини тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.04.2009 року було відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_1 та за вих. № 4128. Державний виконавець зазначила, що постанову про відкриття було направлено сторонам виконавчого провадження, проте належних та допустимих доказів того, що дана постанова була доведена до відома боржника ОСОБА_1 суду надано не було.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник не мешкає за адресою що вказана в виконавчому документі, тому державний виконавець звернувся до Генічеського районного суду із поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .Ухвалою Генічеського районного суду № 653/357/15-ц від 19.02.2015 року боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було оголошено в розшук, що було підтверджено поясненнями державного виконавця в судовому засіданні

02.08.2019 року від Департаменту менеджменту рахунків АТ «Укрсиббанк» надійшло повідомлення про відкриття рахунку боржником ОСОБА_1 в установі банку.30.08.2019 року виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, в зв`язку з тим що існує заборгованість зі сплати аліментів.

Відповідно до наданих доказів, державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку р/р НОМЕР_1 , код 09807750, МФО 351005. Зазначений рахунок використовується для нарахування заявнику заробітної плати, що підтверджується випискою відділення № 230 АТ «Укрсиббанк» за картковим рахунком клієнта за період з 15.09.2019 року по 01.10.2019 року.

Доводи ОСОБА_1 у скарзі на дії державного виконавця Колеснікової І.В. зводились до таких порушень, як не направлення йому постанови про відкриття провадження, також вказував на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував так само як і не знав про існування судового рішення про стягнення аліментів, оскільки проживає і працює в іншому місті. Також вказав на те, що не відмовляється виплачувати заборгованість зі сплати аліментів, проте накладення арешту на рахунок з виплати заробітної плати порушує його конституційні права, так як заробітна плата є його єдиним джерелом існування.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши доводи сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення скарги ОСОБА_1 виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється на підставах законності.

Положеннями ч.1-2 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна(коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до положень ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи у зв`язку з втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням,- 50 відсотків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу у виді арешту коштів боржника оскаржуваною постановою, державний виконавець повинен був пересвідчитись у відсутності обмежень та заборон щодо коштів боржника ОСОБА_1 , які перебувають та будуть надходити на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , код 09807750, МФО 351005 в АТ «Укрссиббанк».

Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю». Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 151 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 916/1572/19 (ЄДРСРУ № 84847733) від 10.10.2019 року викладено наступну правову позицію: рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року у справі № 916/73/19.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки по справі встановлено, що постановою про арешт коштів боржника ВП №12525442 від 30.08.2019 року фактично накладено арешт на отримувану скаржником заробітну плату, то дії державного виконавця спрямовані на винесення оскаржуваної постанови, як і сама постанова у цьому провадженні є неправомірними, відповідно скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області Колеснікової Ірини Валентинівни по цивільній справі № 2-975/08 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10 Конвенції «Про захист заробітної плати» від 01.07.1949 № 95; розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст.ст. 447-451 ЦПК України; ст.ст. 2; 48; 56; 59; 70 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області Колеснікової Ірини Валентинівни по цивільній справі № 2-975/08 задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колеснікової І.В. про арешт коштів боржника від 30.08.2019 у виконавчому провадженні №12525442 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок р/р НОМЕР_1 , код 09807750, МФО 351005, відкритий у АТ «Укрсиббанк» як заробітна плата.

Скасувати постанову державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колеснікової І.В. про арешт коштів боржника від 30.08.2019 у виконавчому провадженні №12525442 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок р/р НОМЕР_1 , код 09807750, МФО 351005, відкритий у АТ «Укрсиббанк» як заробітна плата.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Нестеренко