Справа № 521/8473/19
Провадження № 2/521/3115/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Департамент надання адміністративних послуг про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Департамент надання адміністративних послуг про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та просить суд визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , при цьому встановити порядок виконання рішення суду.
На обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що 11.04.2001 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 і ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу серія АВР №714674, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Очеретяною І.А. свідоцтво № 2083 та зареєстрованого в реєстрі за №2021. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири за адресою, АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі станом на 14.05.2019 року згідно з даними довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані особи: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - зареєстрований від 27.12.2014 р., ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - зареєстрований від 13.07.2013р., ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - зареєстрований від 15.05.2009 р., ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) - зареєстрована від 30.10.2013 р. Перелічені особи, які станом на 15.05.2019 року зареєстровані в їх квартирі, не є членами їх сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ними та ведуть з ними спільне господарство і вже два роки не проживають в квартирі за вказаною адресою, де знаходяться вони на даний момент не відомо, що підтверджується актом про не проживання, добровільно з реєстраційного обліку не знімаються, а тому за даних обставин вони вимушені звернутися до суду з відповідним позовом.
Представник позивачів в судове засідання не з`явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялися за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився проте надав письмові пояснення щодо позову.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2001р., являються власниками квартири АДРЕСА_1 , відповідний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Очеретяною І.А., та який зареєстрований в реєстрі № 2021. (а.с. 8)
Згідно з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.04.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 уповноважений власник б/р, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - зареєстрований з 27.12.2014 р., ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - зареєстрований з 13.07.2013р., ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - зареєстрований з 15.05.2009 р., ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) - зареєстрована з 30.10.2013 р. (а.с. 9)
У відповідності до інформації наданої Державною прикордонною службою України, судом встановлено, що ОСОБА_6 виїхала за межі України 26.06.2018р. та більше на територію держави не поверталася, ОСОБА_5 виїхав за межі України 28.09.2014р. та не повертався на територію держави, ОСОБА_4 виїхав за межі України 08.11.2014р. та не повертався на територію держави. Інформації стосовно ОСОБА_3 в базі даних прикордонної служби немає. (а.с. 69)
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Крім того, відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 08.09.2019р., складеного жителями будинку АДРЕСА_3 , вбачається, що починаючи з 2017р. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_4 не проживають. (а.с. 77)
Реєстрація відповідачів у квартирі, яка належить позивачам, перешкоджає їм у здійсненні їх права користування та розпорядження своїм майном, що суд розцінює, як порушення прав позивачів, яке підлягає захисту.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене та враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідачів, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_4 .
При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації.
На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 263-265, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Департамент надання адміністративних послуг про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_10 І.А. МАЗУН