П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 372/1041/17

Номер провадження 22-ц/824/11962/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т.А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Зінченко О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Київській області, Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, Комунального підприємства Кагарлицької районної ради «Реєстраційне агентство», третя особа: Підгірцівська сільська рада Обухівського району Київської області, про скасування наказів, визнання права та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до, з урахуванням подальших уточнень позовної заяви, ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Київській області, Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, Комунального підприємства Кагарлицької районної ради «Реєстраційне агентство», третя особа: Підгірцівська сільська рада Обухівського району Київської області, про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-11450/15-16-сг від 07 червня 2016 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» щодо відведення у власність громадянці ОСОБА_1 земельної ділянки, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-20733/15-16-сг від 05 жовтня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою» щодо відведення у власність громадянці ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :07:016:0146, зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Київській області внести зміни до Національної кадастрової системи України щодо скасування запису, інформації відносно земельної ділянки загальною площею 0,03 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована в межах Підгірцівської сільської ради, кадастровий номер :07:016:0146, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , а також скасування запису в Поземельній книзі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :07:016:0146, зобов`язання Комунального підприємства Кагарлицької районної ради «Реєстраційне агентство» внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень про скасування державної реєстрації запису про право власності, яке зареєстровано в реєстрі Комунальним підприємством Кагарлицької районної ради за № 16892522 від 10 жовтня 2016 року, зобов`язання ОСОБА_1 відновити стан земельної ділянки загальною площею 0,0500 га, який існував до порушення прав, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району, зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Київській області присвоїти кадастровий номер та внести дані до Національної кадастрової системи України відносно земельної ділянки загальною площею 0,0500 га, для ведення індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради відносно громадянина ОСОБА_2 відповідно до проектної документації розробленої Державним підприємством «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за замовленням ОСОБА_2 , стягнення з ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником земельної ділянки, площею 0,06 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що знаходиться на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області на підставі рішення Підгірцівської сільської ради 6 сесії 5 скликання від 24 листопада 2006 року.

З метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області, однак 22 грудня 2016 року отримав висновок № 11/82-16 про відмову в внесенні відомостей, обґрунтований тим, що в межах земельної ділянки, яка підлягала реєстрації, знаходиться частина іншої земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 на праві власності. Земельну ділянку остання отримала на підставі наказу головного управління Держгеокадастру у Київській області від 05 жовтня 2016 року.

Так, наказом Головного Управління Держгеокадастру в Київській області № 10-11450/15-16-сг від 07 червня 2016 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтована площа - 0,0300 га, кадастровий номер :07:016:0146, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована на території Підгірцівської сільської ради.

05 жовтня 2016 року Головним Управлінням Держгеокадастру в Київській області було видано наказ № 10-20733/15-16-сг, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва.

Позивач зазначає, що ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було розроблено проект щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для індивідуального садівництва в межах Підгірцівської сільської ради, зовнішні межі земельної ділянки узгоджені на місцевості, претензії з боку суміжних землекористувачів заявлені не були, а тому оспорюваний наказ порушує право власності останнього на земельну ділянку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року (т. ІІ а.с. 88-93) позовні вимоги задоволено частково, визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Київській області 10-11450/15-16-сг від 07 червня 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність громадянці ОСОБА_1 земельної ділянки та наказ Головного управління Держземагенства у Київській області № 10-20733/15-16-сг від 05 жовтня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність громадянці ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :07:016:0146, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області внести зміни до Національної кадастрової системи України щодо скасування запису, інформації відносно земельної ділянки загальною площею 0,03 га, цільове призначення - для ведення садівництва, що розташована в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :07:016:0146, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , скасовано запис у Поземельній книзі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :07:016:0146, відмовлено в іншій частині позовних вимог.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 18 липня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просила скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано, зокрема, тим, що рішенням Підгірцівської сільської ради від 24 липня 2006 року ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку для індивідуального садівництва. Разом з тим, позивачем не здійснено жодних дій спрямованих на реєстрацію права власності на земельну ділянку, а вищевказане рішення сільської ради не є правовстановлюючим документом.

Крім того, передача земельної ділянки у власність ОСОБА_2 була здійснена без будь-якої конкретизації місця розташування земельної ділянки, без проекту її відведення, без обов`язкових погоджень з відповідними органами, а земельна ділянка розташована поза межами населеного пункту, що свідчить про відсутність у Підгірцівської сільської ради повноважень щодо передачі у приватну власність даної земельної ділянки.

26 вересня 2007 року ОСОБА_2 звернувся до Обухівської райдержадміністрації з заявою про приватизацію земельної ділянки, на підставі якої, було видано розпорядження № 1553 від 31 жовтня 2007 року, про надання позивачу дозволу на підготовку матеріалів для відведення ділянки у власність. Однак, у подальшому ніяких дій, спрямованих на реєстрацію права власності на земельну ділянку, з боку позивача не було здійснено.

07 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Київській області з клопотанням про надання йому дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,05 га, яка розташована в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру в Київській області від 07 жовтня 2015 року позивачу було надано дозвіл на на розроблення документації із землеустрою.

Разом з тим, 05 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з аналогічною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Київській області та просила надати їй дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,03 га, місце розташування якої збігається з місцем розташування земельної ділянки, на яку претендував і позивач. Скаржник зазначає, що надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки одній особі не перешкоджає наданню аналогічного дозволу іншій особі.

05 жовтня 2016 року була здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,03 га, кадастровий номер :07:016:0146. Законність передачі земельної длянки у приватну власність ОСОБА_1 підтверджується висновком експертів від 02 листопада 2018 року.

Таким чином, межах земельної ділянки, яку бажає отримати у власність ОСОБА_2 , вже знаходиться земельна ділянка, що належить на праві власності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання права власності позивача на спірну земельну ділянку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано учасникам справи строк на подачу відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Коваль В. В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили суд задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, викладені у ній, а рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник Головного управління Держгеокадастру підтримала доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та просила суд її задовольнити.

ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на їх необґрунтованість, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як таке, що ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Інші учасники справи чи їх представники до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення судових-повісток повідомлень рекомендованою кореспонденцією, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, які з`явились у судове засідання, з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Підгірцівської сільської ради 6 сесії 5 скликання від 24 липня 2006 року ОСОБА_2 було передану земельну ділянку у приватну власність (т. І а.с. 5-6).

Згідно розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 1553 від 31 жовтня 2007 року «Про надання дозволу на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки, наміченої до відведення у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель державної власності в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області», надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки наміченої до відведення у власність громадянину ОСОБА_2 , площею 0,06 га для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель державної власності в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області (т. І а.с. 19).

Висновками Управління земельних ресурсів у Обухівському районі № 03-15/2625 від 12 серпня 2009 року, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області № 11/1-224 від 22 жовтня 2009 року, ДЗ «Обухівська районна санітарно-епідеміологічна станція» № 03-01-1697 від 30 липня 2009 року, Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Обухівської районної державної адміністрації № 702 від 24 грудня 2009 року погоджено місце розташування земельної ділянки наміченої для відведення у власність гр. ОСОБА_2 для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області (т. І а.с. 142, 143, 144, 145).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-6152/36-15-СГ від 07 жовтня 2015 року надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення земельної ділянки у власність, розташованої на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. Орієнтований розмір земельної ділянки - 0,0500 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва (т. І а.с. 8).

22 грудня 2016 року позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримав висновок № 11/82-16 від 22 грудня 2016 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, яке обґрунтовувалося, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, що належить ОСОБА_1

07 червня 2016 року Головним Управлінням Держгеокадастру в Київській області було видано наказ № 10-11450/15-16-сг про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,0300 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва (т. І а.с. 9).

05 жовтня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру в Київській області було видано наказ № 10-20733/15-16-сг, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , площею 0,0300 га, кадастровий номер :07:016:0146 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташованої на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області (т. І а. с. 14).

Відповідно до відповіді Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області належна ОСОБА_1 земельна ділянка, кадастровий номер :07:016:0146 знаходиться за межами населеного пункту село Підгірці, в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради (т. І а.с. 78).

Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою № 25100/17-41/22767/22768/18-41 від 02 листопада 2018 року виявлено накладання між собою земельної ділянки, що належить на праві власності ОСОБА_1 , загальною площею 0,030 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :07:016:0146, розташованої на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області (відповідно до координат поворотних точок меж земельної ділянки з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_1 на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, виготовленого Обухівським міськрайонним виробничим відділом Київської обласної філії ДП «Центр ДЗК» в 2016 році (т. І а.с. 48-77) та земельної ділянки, загальною площею 0,05 га для ведення індивідуального садівництва, яка перебуває в користуванні ОСОБА_2 (відповідно до координат поворотних точок меж земельної ділянки з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 для індивідуального садівництва в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, виготовленого державним підприємством «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в 2016 році (т. І, а.с. 99-138)). Площа накладання становить 0,0290 га.

Фактичний порядок користування (місце розташування фактичних меж) земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 не відповідає межам та площі, визначеним в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: в роздрукованому електронному польовому журналі (т. І, а.с. 112); у відомості обчисленні площі земельної ділянки (т. І, а.с. 116); кадастровому плані земельної ділянки (т. І, а.с. 124).Площа фактичного користування земельною ділянкою становить 0,0200 га, площа визначена у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність становить 0,0500 га.

За результатами досліджень наявних в судовій справі копій матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва ОСОБА_1 на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, який затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 15 жовтня 2016 року № 10-20733/15-16-сг, невідповідностей вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, які впливають на результати заходів передбачених цим проектом землеустрою, не виявлено (т. ІІ а.с. 6 -15).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду було доведено порушення законних прав та інтересів позивача, що свідчить про наявність підстав для можливість їх судового захисту.

Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивачу завдано моральної шкоди діями ОСОБА_1 , протиправності діяння чи бездіяльності останньої, наявності вини, а також причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а тому колегія суддів вбачає підстави для перегляду оскаржуваного рішення лише в частині задоволення позовних вимог.

Статтями 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу, від його імені права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтями 19, 20 ЗК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі на землі сільськогосподарського призначення, які визначаються на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно з п.п. «а», «б» ч. 1 ст. 80 ЗК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області) суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Частиною 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, яка діяла на час ухвалення рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області) передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з п. 12 розділу X «Перехідні положення» ЗК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області)до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об`єкти незавершеного будівництва та законсервовані об`єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Так, проаналізувавши всі вищевказані обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку рішенням Підгірцівської сільської ради від 24 липня 2006 року було передану земельну ділянку у приватну власність. Розташування земельної ділянки було належним чином погоджено висновками відповідних державних органів. У подальшому позивач отримав дозвіл Головного управління Держгеокадастру у Київській області на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення земельної ділянки у приватну власність.

Таким чином, позивач виконав всі передбачені законодавством вимоги з метою отримання земельної ділянки у приватну власність, разом з тим, оспорюваним висновком Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області останньому було відмовлено в внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, з огляду на знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, частини земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 .

Звернувшись до відповідних державних органів, позивач мав законне сподівання та очікування, що дана земельна ділянка буде в подальшому передана йому у приватну власність, про це свідчать подальші дії останнього, а саме тривале користування земельною ділянкою, її оброблення та поліпшення. Разом з тим, під час відведення земельної ділянки у приватну власність надається вільна земельна ділянка.

Колегією суддів враховується, що відповідачі не заперечують, що ОСОБА_2 раніше, ніж ОСОБА_1 почав звертатись до державних органів з метою відведення йому земельної ділянки у власність, разом з тим недбалість державних установ призвела до накладення земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача, та земельної ділянки, яка належить відповідачу-1.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини особа, аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Посилання скаржника на передачу позивачу у приватну власність земельної ділянки без конкретизації її місця розташування земельної ділянки, без проекту її відведення, без обов`язкових погоджень з відповідними органами не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки в повному обсязі спростовується матеріалами справи.

Крім того, земельним законодавством не встановлено будь-яких часових обмежень щодо здійснення всіх необхідних дій з метою відведення земельної ділянки у приватну власність, а тому посилання скаржника на відсутність протягом тривалого часу будь-яких дій з боку позивача є необґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність порушення законних прав позивача, що, у свою чергу, свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення не впливають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова