У Х В А Л А

28 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 711/3288/17-ц

провадження № 61-25288св18

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Сімоненко В. М.,

суддів: Висоцької В. С., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Червинської М. Є.,

розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, Комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, Комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради (далі - КП «СУБ «Митниця») про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах із КП «СУБ «Митниця», працюючи двірником. Наказом директора КП «СУБ «Митниця» № 322-к від 10 листопада 2016 року звільнена з роботи з 10 листопада 2016 року за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України. У той же день позивач отримала копію наказу про звільнення та трудову книжку.

На момент звільнення їй було нарахована, але не виплачена заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку в розмірі 1 743,21 грн. Відмова у виплаті обґрунтована відсутністю коштів.

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 28 жовтня 2016 року № 1412 «Про внесення змін до рішення виконкому Черкаської міської ради від 21 жовтня 2007 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» КП «СУБ «Митниця» більше не обслуговує населення м. Черкаси, господарської діяльності не веде, джерел для виплати заборгованості по зарплаті не має.

Крім того, внаслідок дій відповідачів ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка виражається в моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих зав`язків і необхідністю докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки Черкаська міська рада є одноосібним власником КП «СУБ «Митниця» та одноосібним власником майна, що належало КП «СУБ «Митниця», і рішенням саме міської ради була припинена господарська діяльність комунального підприємства, то ОСОБА_1 вважала, що відповідальність за невиконання зобов`язань по виплаті заробітної плати має бути покладена і на Черкаську міську раду.

Посилаючись на зазначене та з урахуванням уточнених вимог, ОСОБА_1 просила стягнути на свою користь солідарно з відповідачів нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 1 743,21 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 10 листопада 2017 року по день ухвалення судового рішення та моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21 вересня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з КП «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в розмірі 1 743,21 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 50 820,90 грн, моральну шкоду в розмірі 500,00 грн, а всього - 53 064,11 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги в частині стягнення виплат із КП «СУБ «Митниця» є обґрунтованими та законними. При цьому, посилаючись на частину першу статті 176 ЦК України, яка виключає відповідальність територіальних громад за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, суд першої інстанції відхилив позовні вимоги до Черкаської міської ради.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважав, що Черкаська міська рада не є роботодавцем, з яким позивач перебувала у трудових відносинах, оскільки міською радою, в межах повноважень визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконувалися владні функції, що характеризуються наданням різноманітних управлінських послуг вказаному підприємству та справлянням на нього владного впливу в рамках публічно-правових відносин. Трудовим законодавством солідарна відповідальність у трудових спорах за вимогами, визначеними позивачем до відповідачів, не передбачена.

04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , у якій просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 вересня 2017 року, й ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову. При цьому посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки вважав, що формальне існування «КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради без здійснення діяльності не впливає на правову кваліфікацію спірних правовідносин.

Суди не врахували, що КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради створене саме в формі унітарного підприємства (не господарського товариства»), щодо нього Черкаська міська рада та її виконавчі органи мають низку організаційно-господарських повноважень, реалізація яких призвела до порушення трудових прав позивача.

Необхідність застосування саме солідарної відповідальності викликана тим, що внаслідок дій свого власника КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради формально існує (не виключене з Єдиного державного реєстру підприємств), а отже, Черкаська міська рада як власник може виплатити заборгованість працівнику підприємства як безпосередньо, так і шляхом здійснення організаційно-господарських повноважень по відношенню до належного їй комунального підприємства.

У поданих до Верховного Суду додаткових пояснень у справі зазначено, що 04 вересня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято рішення у справі № 5023/4388/12 (провадження № 12-102гс18) щодо субсидіарної відповідальності міської ради за зобов`язаннями створеного нею комунального підприємства. Враховуючи, що КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради є «комерційним унітарним підприємством» суто формально, при цьому підприємство позбавлене сфери діяльності, всього належного майна та органів управління виключно за рішеннями власника. Крім того, посилається на висновки Європейського суду з прав людини по справі «Єршова проти Російської Федерації» (скарга № 1387/04).

Суди не звернули належної правової уваги на те, що у КП «СУБ «Митниця» відсутні гроші та/або майно, тому на даний час рішення про стягнення заборгованості КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради органами державної виконавчої служби не виконане, без його зміни в частині зазначення Черкаської міської ради солідарним відповідачем, перспективи виконання рішення відсутні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Придніпровського районного суду міста Черкаси.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У травні 2018 році справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2019 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що існує різне розуміння і тлумачення підстав для субсидіарної відповідальності комунального підприємства та органу місцевого самоврядування у спорах, що виникають у трудових правовідносинах, судовими колегіями Другої та Першої судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У справі, яка переглядається, судами установлено, що ОСОБА_1 до 10 листопада 2016 року працювала на посаді двірника Комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради.

Наказом КП «СУБ «Митниця» від 10 листопада 2016 року № 322-к ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади на підставі статті 38 КЗпП України, за власним бажанням, що стверджується відповідним наказом. В день звільнення розрахунок не проведений.

ОСОБА_1 нарахована та не виплачена заробітна плата за листопад 2016 року складає 1 743,21 грн. Середньоденний заробіток, визначений на підставі постанови КМУ № 1200, складає 260,62 грн.

КП «СУБ «Митниця» на даний час не ліквідоване, що вбачається з інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань МЮУ.

Пунктом 1.2 Статуту КП «СУБ «Митниця» передбачено, що власником та одноосібним засновником підприємства є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Також визначено, що відповідно до способу утворення підприємство є унітарним (п. 1.4.), комерційним та діє з метою отримання прибутку (п. 1.5.).

Згідно з п. 1.8. Статуту підприємство має статус юридичної особи з моменту державної реєстрації, має самостійний баланс, а відповідно до п.1.6 Статуту підприємство здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, власного комерційного ризику, бюджетного фінансування цільових програм прийнятих Черкаською міською радою, з правом найму працівників.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (LUPENI GREEK CATHOLIC PARISH AND OTHERS v. ROMANIA, № 76943/11, § 123, ЄСПЛ, від 29 листопада 2016 року). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. THE UNITED KINGDOM, № 20166/92, § 36, ЄСПЛ, від 22 листопада 1995 року).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшли висновку, що саме КП «СУБ «Митниця» несе відповідальність за невиплату колишньому працівникові ОСОБА_1 заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного розрахунку та моральної шкоди, враховуючи норми КЗпП України. Отже, трудовим законодавством солідарна відповідальність у трудових спорах за вимогами, визначеними позивачкою до відповідачів, не передбачена. Черкаська міська рада не є роботодавцем, з яким позивачка перебувала у трудових відносинах, оскільки міською радою, в межах повноважень визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконувались владні функції, що характеризуються наданням різноманітних управлінських послуг вказаному підприємству та справлянням на нього владного впливу в рамках публічно-правових відносин.

До такого ж висновку дійшла колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 711/6006/17-ц. Колегія суддів погодилась з висновком судів про те, що позов ОСОБА_3 у частині вимог до Черкаської міської ради задоволенню не підлягає, так як територіальна громада в особі міської ради не відповідає за зобов`язаннями створеної нею юридичної особи, КП «СУБ «Митниця».

Разом з цим, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі №711/3306/17 не повністю погодилась з висновком суду першої та апеляційної інстанції, оскільки суди попередніх інстанцій не перевірили доводи ОСОБА_4 стосовно того, що КП «СУБ «Митниця» як комунальне унітарне підприємство володіє лише комунальним майном на праві господарського відання, власних коштів не має, а невиплата їй належних коштів від підприємства пов`язана з недостатністю коштів, які є у розпорядженні комунального підприємства, яке не є ліквідованим та не перебуває у стадії припинення.

При цьому зазначила, що у справі необхідно встановити наявність чи відсутність підстав та умов покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями створеного нею комунального підприємства.

В постанові від 05 грудня 2018 року у справі №711/3298/17-ц колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, не погодилась з висновком суду першої та апеляційної інстанції, оскільки суди передчасно дійшли висновку про відсутність підстав для субсидіарної відповідальності. Суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановили, що майно КП «СУБ «Митниця» знаходилося в господарському віданні цього підприємства, отже у будь-якому випадку не могло бути включене до ліквідаційної маси та використане для погашення заборгованості перед кредиторами, яка виникла та існувала протягом тривалого періоду.

Крім того, ЄСПЛ у пункті 62 рішення у справі «Єршова проти Російської Федерації» також висловив позицію і щодо субсидіарної відповідальності муніципального органу (органу місцевого самоврядування) за зобов`язаннями муніципального підприємства.

Наведені приклади свідчать про застосування судом касаційної інстанції у різних палатах принципово різного підходу до вирішення схожих справ, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці розгляду подібних спорів Верховним Судом

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК

України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, Комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Сімоненко

Судді: Б. І. Гулько

В. С. Висоцька

Д. Д. Луспеник

Є. В. Синельников

В. І. Крат

М. Є. Червинська