ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/140/19
Провадження № 2-з/210/5/19
У Х В А Л А

іменем України

"15" січня 2019 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про захист прав споживачів та просила суд визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо проведення експертизи лічильника газу типу ВКТ - G4, 2013 року виготовлення, № 7618121, якою порушено права споживача, ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати Акт експертизи лічильника газу № 781 від 14.11.2018 року, визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо нарахування ОСОБА_3 не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості у розмірі 65 081, 62 грн. (шістдесят п'ять тисяч вісімдесят одна гривня шістдесят дві копійки), зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» укласти з ОСОБА_3 договір про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).

Крім того, разом з позовом позивачем ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_3 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» вчинити певні дії, а саме підключити (відновити) газопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначила, що власником житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, був ОСОБА_4. У грудні 2014 року вказаний житловий будинок був газифікований та в ньому було встановлено газовий лічильник ELSTER BK (марки Ельстер типу ВКТ -4), 2013 року виготовлення, № 7618121. Договір про надання населення послуг з газопостачання без № був укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Криворіжгаз» та було відкрито особовий рахунок на ім'я ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 помер. Після його смерті у будинку АДРЕСА_1 залишились проживати ОСОБА_3 та її спільний з ОСОБА_4 син - ОСОБА_5.

13 листопада 2018 року працівниками ПАТ «Криворіжгаз» було проведено чергову перевірку лічильника за адресою: АДРЕСА_1, за результатами проведення вказаної перевірки було складено Акт про порушення № 3496 від 13.11.2018 року. Не погоджуючись з вказаним Актом, позивач вказала про це в ньому та підписала вказаний акт з запереченнями.

14 листопада 2018 року у ПАТ «Криворіжгаз» проведено експертизу газового лічильника марки Ельстер типу ВКТ G4, 2013 року виготовлення, № 7618121 та встановлено порушення та за наслідками чого складено Акт № 781 від 14.11.2018 року. В заяві позивач зазначає, що з висновком експертизи вона не була згодна про що зазначили в Акті.

У заяві позивач зазначає, що з результатами експертизи вона не згодна повністю, тому звернулась до суду за захистом своїх прав.

15 листопада 2018 року у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 представниками відповідача було відключено газопостачання.

У вказаному будинку продовжують проживати позивач та її неповнолітній син, у зв'язку з чим, заявник звернулась до суду з заявою про забезпечення позову та просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» вчинити певні дії, а саме підключити (відновити) газопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши подану заяву та матеріали позовної заяви, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов'язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Позивач ОСОБА_3 14 січня 2019 року звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживачів та просила суд визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо проведення експертизи лічильника газу типу ВКТ - G4, 2013 року виготовлення, № 7618121, якою порушено права споживача, ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати Акт експертизи лічильника газу № 781 від 14.11.2018 року, визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо нарахування ОСОБА_3 не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості у розмірі 65 081, 62 грн. (шістдесят п'ять тисяч вісімдесят одна гривня шістдесят дві копійки), зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» укласти з ОСОБА_3 договір про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду.

Зважаючи на те що на момент звернення до суду з вказаною заявою вже розпочався опалювальний період та те, що у вказаному домоволодінні продовжують проживати позивач та її неповнолітній син приймаючи до уваги, що невжиття таких заходів у зимній період може призвести до негативних наслідків, неможливість користування побутовими газовими приладами у холодну пору року може спричинити заподіяння шкоди здоров»ю мешканців даного жилого приміщення та зважаючи на наведені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі щодо визнання незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо проведення експертизи лічильника газу типу ВКТ - G4, 2013 року виготовлення, № 7618121, скасувати Акт експертизи лічильника газу № 781 від 14.11.2018 року, визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо нарахування ОСОБА_3 не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості у розмірі 65 081, 62 грн. та заявлений позивачем захід забезпечення позову у вигляді підключити (відновити) газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 є взаємопов'язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв'язку між одним із заходів до забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв'язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» вчинити певні дії, а саме підключити (відновити) газопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

Відтак, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Разом із тим, суд роз'яснює учасникам судового розгляду, що згідно із вимогами ч. 6 статті 154 ЦПК України вони мають право подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» вчинити певні дії, а саме підключити (відновити) газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням законної сили по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживачів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз'яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Неподання відповідної позовної заяви згідно п. 1 ч. 13 ст. 158 ЦПК України є підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Суддя: С. В. Ступак