Дата документу 27.11.2019 Справа № 314/911/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/911/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/3517/19 Мануйлова Н.Ю.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухар С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судд Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання витини певні дії, стягнення моральної шкоди.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненої позовною заявою до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , начальник ТЗОВ Козацькі Землі Меркулова А.В. про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації права власності, стягнення моральної шкоди.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначала, що оскільки існує спір щодо меж її земельної ділянки та сусідської земельної ділянки, а їй стало відомо, що є наміри купити будинок по сусідству, а тому виникли обставини, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів. З цих підстав просила суд забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії, направлені на продаж, знищення чи зміну власника домоволодіння і земельної ділянки по АДРЕСА_1 до вирішення справи в суді.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати ухвалу суду, передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суддів.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя виходив з того, що заявником не надано жодних достовірних доказів в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення, а доводи заяви зводяться виключно до припущення.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу, суддею першої інстанції, зокрема зазначено, що подаючи на розгляд заяву про забезпечення позову заявником не надано доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання судового рішення.

Між тим, слід зазначити, що заявником у заяві про забезпечення позову перелічено обставини, які на його думку свідчать про можливість ускладнення виконання рішення суду у цій справі в разі відсутності забезпечення позову, яким не надано оцінку в оскаржуваній ухвалі.

Судом першої інстанції не враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і можуть бути скасовані у відповідності до ст. 158 ЦПК України, за наявності підстав для цього, протягом судового розгляду справи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням питання щодо вжиття заходів забезпечення позову для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.

Дата складання повної постанови 29 листопада 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко