Провадження № 2/727/2093/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчука М.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулися в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою суду від 06.12. 2019 року провадження в справі за вказаним позов відкрито, з призначенням справи до підготовчого судового засідання.

Крім того, позивач ОСОБА_1 звернулися в суд із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що необхідність забезпечення позову обумовлена тим, що позивач ОСОБА_1 має підстави побоюватись, що у разі невжиття відповідних заходів, виконання рішення суду щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 10000,00 доларів США може бути утруднено чи зроблено неможливим. Просить вжити заходів забезпечення позову, пред`явленого ОСОБА_1 та в його інтересах представником, адвокатом Вакарчук В.І. до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики; Накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області від 06.06.2005 року.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.153 ч.ч. 1, 3-7 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, судом встановлено, що позивачем не зазначено будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань та не надано на їх підтвердження доказів, які б свідчити про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; позивачем не зазначено на яке саме майно, власником якого є відповідач ОСОБА_2 слід накласти арешт та не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить позивач.

Крім вищезазначеного, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки майбутнього позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Таким чином, судом встановлено, що дане забезпечення позову, може порушити права та інтереси інших осіб; представник позивача не довів підстави передбачені ст.149 ЦПК України, а тому підстав для забезпечення позову, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 149-154,157, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 06.12. 2019 року.

Суддя: Слободян Г.М.