Справа № 306/195/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 11 квітня 2019 року (у складі судді Уліганинця П.І.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом у січні 2019 р.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На обґрунтування позовних вимог указала, що 17.11.1998 р. між сторонами був укладений шлюб, уякому народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Свалявського районного суду від 25 жовтня 2016 р. шлюб між сторонами розірвано.

Відповідач не надає своїй доньці матеріальну допомогу, відтак у позивача є підстави вважати, що відповідач і в подальшому буде ухилятися добровільно матеріально утримувати дитину, однак він зобов`язаний це робити.

Рішенням Свалявського районного суду від 11 квітня 2019 р. позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким вимоги позовної заяви задовольнити в повному обсязі. Доводить про порушення норм матеріального та процесуального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-відповідач офіційно не працевлаштований, відтак позивачу не відомий розмір доходу відповідача;

-позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій формі через те, що спільна дитина сторін проживає разом із нею і перебуває на повному її утриманні, а відповідач не надає систематичної матеріального допомоги на утримання дитини.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення залишенню без змін, із таких мотивів.

Суд констатував, що аліменти належить встановити у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, із урахуванням позиції відповідача та визнання ним позову частково. Доказів на підтвердження обґрунтувань розміру аліментів, який заявлено позивачем у розмірі 3000 грн. і доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі, позивачем не надано, і таких нездобуто протягом судового розгляду.

При цьому встановлено таке.

У сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_3 . народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4). Рішенням Свалявського районного суду від 25 жовтня 2016 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5). Згідно з довідкою, виданою Виробничим управлінням комунального господарства №820 від 30.05.2018 р. (а.с.3) склад сім`ї позивача складається із її доньки ОСОБА_3 (а.с.3).

Відповідач подав до суду доказ, який підтверджує наявність у нього іншої сім`ї, а саме свідоцтво про шлюбсерії НОМЕР_2 , який укладений із ОСОБА_7 21.04.2018 р. (а.с.20).

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Посилання позивачки в апеляційній скарзі на те, що вона просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а суд стягнув від частки заробітку є безпідставними, оскільки предметом позову є стягнення аліментів на утримання дитини, який позивач обґрунтовувала посиланням на ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Вирішення питання про визначення розміру аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі залежить від встановлених судом обставин щодо отримуваних відповідачем доходів (регулярного, чи нерегулярного, мінливого), а тому не може вважатися виходом за межі заявлених позовних вимог тощо.

Обґрунтування аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., лише через те, що спільна дитина проживає разом із мамою, а відповідач не надає систематичної матеріального допомоги на утримання дитини, є недостатнім. Позивач повинна довести, що відповідач спроможний сплачувати саме такий розмір аліментів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і є недостатніми для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спільна дитина сторін проживає разом із мамою і, безумовно, позивач несе більші витрати на дитину ніж той із батьків, із ким вона не проживає. Однак, необхідність стягнення певного розміру аліментів (у нашому випадку це 3000 грн.) має бути доведена належними та допустимим доказами, чого позивач цього не зробила.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Керуючисьст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Свалявського районного суду від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 06 грудня 2019 р.

Судді: