Номер провадження: 22-ц/813/5704/19
Номер справи місцевого суду: 514/681/18
Головуючий у першій інстанції Козирєв М. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 26 червня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Козирєва М.В., повний текст рішення складено 26 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову, позивач зазначив, що він є рідним сином відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження. До його повноліття відповідач ОСОБА_4 виплачував йому аліменти. Але, на теперішній час позивач навчається у Одеському державному університеті внутрішніх справ IV рівня акредитації для здобуття освітнього ступеня «бакалавр» за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» на денній формі навчання, а тому потребує матеріальної допомоги, отже просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені відповідач по справі з 25 січня 2017 року має прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія НОМЕР_1 .

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволений. Стягнуто зі ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 17 травня 2018 року і до досягнення ним двадцяти трьох років на період навчання, а також судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та відмовити в позові, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що позивач не потребує матеріальної допомоги, а він на даний час не має роботи, та не отримує доходів з інших джерел.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає зміні з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст.. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є рідним сином відповідача ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені відповідач по справі з 25 січня 2017 року має прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія НОМЕР_1 .

З довідки Одеського державного університету внутрішніх справ від 20 квітня 2018 року № 258 вбачається, що позивач є курсантом 1-го курсу факультету №2 денної форми навчання, строк навчання 3 роки.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його навчання не надає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд виходив з наступного.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітнього сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами (правова позиція, висловлена ВСУ у справі 6-186ц14).

Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до вірного висновку про стягнення з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 17 травня 2018 року і до досягнення ним двадцяти трьох років на період навчання, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та відповідають вимогам закону.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушенні норм процесуального права, судом першої інстанції йому не надсилались процесуальні документи, а також він жодного разу не викликався у судове засідання, колегія суддів вважає безпідставними, тому що ці доводи спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що суд отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , у відповідності до цивільно-процесуального законодавства, було зроблено запит до начальника Тарутинського РС ДМС України в Одеській області для встановлення місця проживання відповідача ОСОБА_4 (а.с. 9).

Згідно з наданої відповіді ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Саме на зазначену адресу за місцем знаходження ОСОБА_4 , судом направлялись процесуальні документи, а також судові повідомлення, які поверталися на адресу суду з позначкою про не проживання адресату, що у відповідності до норм цивільно-процесуального законодавства вважається належним сповіщення особи (а.с. 12, 16, 23).

Доводи апеляційної скарги про те, позивач не потребує матеріальної допомоги, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом при прийнятті рішення про стягнення аліментів були взяті стан здоров`я батька та матері дитини, матеріальне становище платника, його регулярний дохід.

Доводи апеляційної скарги про те, що він згідно з трудової книжки не працевлаштований, а тому не може надавати допомогу, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки Державною фіскальною службою зазначено, що ОСОБА_4 , зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером (а.с. 25).

Крім цього, доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Також судом була надана правова та обґрунтована оцінка всім наявним в матеріалах справи доказам, які були надані в обґрунтування доводів позовної заяви, та перевірені доводи заперечення на позовну заяву.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

Також колегія суддів звертаю увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 , 25 січня 2017 року змінив своє прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с. 32).

Про даний факт зміни прізвища ОСОБА_5 повідомив суд при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, однак судом не було змінено рішення з приводу правильного призначення прізвища ОСОБА_10 замість ОСОБА_11 .

Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам законодавства та підлягає зміні, в частин з зазначення правильного прізвища ОСОБА_12 .

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

РішенняТарутинського районного суду Одеської області від 26 червня 2018 рокув частині зазначення прізвища відповідача - ОСОБА_4 змінити на прізвище ОСОБА_13 .

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 27 листопада 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра