ЄУН 174/810/19
н/п 2/174/353/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказуючи, що 13.10.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач добровільно участі в утриманні дитини не приймає і коштів в достатньому розмірі не надає без поважних на те причин. Вона працює сторожем у Західно-дніпровському центрі професійно - технічної освіти в м. Вільногірську, де отримує заробітну плату середньомісячний розмір якої складає 3500 грн., у власності транспортних засобів, банківських рахунків та іншого нерухомого майна не має. За станом здоров`я вона та дитина на обліку в медичних закладах не перебувають.

Відповідач працює укладальником-пакувальником збагачувального виробництва філії «Вільногірський ГМК» АТ «ОГХК», де отримує заробітну плату, розмір якої є достатнім для стягнення з нього аліментів. Стан здоров`я відповідача задовільний, інших виплат, про що їй достовірно відомо від самого відповідача, на будь-чию користь за виконавчими листами на цей час він не здійснює, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні в нього немає.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої з ним неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання нею до суду цієї позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28).

Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 20,27), у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання встановленого законом обов`язку батьком дитини щодо участі в її утриманні.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 13 жовтня 1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, прізвище подружжя після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком обов`язку утримувати дитину між сторонами не досягнуто, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов`язку по утриманню дитини відсутні, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, а аліменти стягненню з відповідача на користь позивачки.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з вимог розумності та справедливості, та враховуючи положення ст.183 СК України, відповідно до яких, на одну дитину стягуються аліменти у розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання дитини слід визначити у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, що з урахуванням рівності обов`язку батьків по утриманню неповнолітньої дитини, буде достатнім для утримання дитини позивачкою, а позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Враховуючи, що позивачкою при подачі позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в порушення вимог встановлених ст.137 ЦПК України, не надано договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обов`язковою вимогою закону, а квитанція про сплату позивачкою адвокату 500,00 грн. за складання позовної заяви, без надання вищезазначених документів та доказів, не може слугувати достатньою підставою для задоволення вимог позивача у цій частині, тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 263- 265, 268, 279,280-282, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася в м. Балхаш Джезказганської області, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), починаючи з 17 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: А.А.Борцова