Постанова

Іменем України

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 523/16743/15-ц

провадження № 61-22005св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Одеська міська рада,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, комунальне підприємство «Гідропарк «Лузанівка»,

особа, яка звернулась із касаційною скаргою, - Департамент комунальної власності Одеської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, у складі судді Бузовського В. В., від 11 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області, у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Артеменка І. А., Черевка П. М., від 26 січня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, комунальне підприємство «Гідропарк «Лузанівка» (далі - КП «Гідропарк «Лузанівка») про визначення часток у праві спільної часткової власності.

Позовна заява ОСОБА_4 мотивована тим, що йому на праві власності належить 17/20 частини нежитлового приміщення бару-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1. 3/20 частини вказаного нежитлового приміщення належить на праві власності Одеській міській раді. Протягом квітня-травня 2013 року він здійснив реконструкцію бару-кафе, внаслідок чого змінився розмір часток співвласників, тому на час звернення до суду у його користуванні знаходилося 93/100 частини нежитлового приміщення бару-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», у власності міськради - 7/100 частини приміщення.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_4 просив суд визначити частки у праві спільної часткової власності, визнавши за ним право власності на 97/100 частини зазначеного приміщення та за Одеською міськрадою право власності на 7/100 частини бару-кафе.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Визначено розмір частки ОСОБА_4 у праві спільної часткової власності на бар-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, у розмірі 93/100. Визначено розмір частки Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради у праві спільної часткової власності на бар-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, у розмірі 7/100. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 93/100 частини бару-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: перший поверх: зала - 1 площею 285, 1 кв. м; 2 - веранда площею 35 кв. м; 3 - коридор площею 6, 4 кв. м; 4 - туалет площею 1, 1 кв. м; 5 - туалет площею 1, 1 кв. м; 6 - туалет площею 1, 1 кв. м; 7 - туалет площею 2, 1 кв. м; 8 - серверовочна площею 6, 3 кв. м; 9 - цех площею 6, 3 кв. м; 10 - цех площею 7, 1 кв. м; 11 - мийка площею 3, 7 кв. м; 12 - цех площею 20, 5 кв. м; 13 - холодильна камера площею 3, 2 кв. м; 14 - склад площею 7, 7 кв. м; 15 - склад площею 8, 5 кв. м; 16 - цех площею 24, 7 кв. м; 17 - кабінет площею 10, 6 кв. м; 18 - туалет площею 1, 2 кв. м; 19 - туалет площею 1, 1 кв. м; 20 - туалет площею 1, 3 кв. м; другий поверх: 1 - сходи площею 11, 4 кв. м; 2 - зала площею 142, 6 кв. м; 3 - туалет площею 1, 4 кв. м; 4 - коридор площею 3, 3 кв. м; 5 - вентиляційна камера площею 5 кв. м; тераса площею 24, 9 кв. м, загальною площею 578, 1 кв. м, основною площею 467, 5 кв. м, що складає 93/100 частини бара-кафе.Визнано за Територіальною громадою м. Одеси, в особі Одеської міської ради, право власності на 7/100 частини бару-кафе за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: перший поверх: зала - 1 площею 45, 6 кв. м. Загальна площа бара-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» складає 623, 7 кв. м, основна площа - 513,1 кв. м.

Короткий зміст попередньо ухвалених судових рішень

У жовтні 2015 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року повернуто заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2016 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року скасовано ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2016 року, а справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року залишено без розгляду заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Одеська міська рада отримала копію заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року - 26 вересня 2013 року, разом з тим, Департамент комунальної власності Одеської міської ради із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення в інтересах Одеської міської ради звернувся через два роки - 27 жовтня 2015 року, отже строк на подання заяви про перегляд заочного рішення сплинув, однак із заявою про поновлення строку, встановленого законом, для подачі заяви про перегляд заочного рішення, заявник не звертався.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено порушень норм процесуального права. При вирішенні питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для її прийняття, оскільки заявник не звертався до суду із питанням про поновлення строку на подання такої заяви.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2017 року Департаментом комунальної власності Одеської міської ради подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2017 року, а справу передати до суду першої інстанції для розгляду, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що місцевий суд повинен був залишити без руху подану заявником заяву про перегляд заочного рішення суду і лише у випадку не усунення недоліків заяви мав вирішувати питання про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відзиву на касаційну скаргу не подано

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

ЦПК України, 2004 року, встановлював для відповідача особливий порядок оскарження заочного рішення - шляхом подання до суду, що його ухвалив, заяви про перегляд цього рішення (статті 228-232 ЦПК України, 2004 року), а також загальний порядок - апеляційне оскарження (стаття 232 ЦПК України, 2004 року).

Відповідно до положень статті 228 ЦПК України,2004 року,заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заява про перегляд заочного рішення має відповідати вимогам положень статті 229 ЦПК України, 2004 року.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів. Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає. До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю осіб, які беруть участь у справі, та копії всіх доданих до неї матеріалів. До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження. До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

У випадку, коли подана заява про перегляд заочного рішення не відповідає наведеним вище вимогам, до такої заяви застосовуються положення статті 121 ЦПК України, 2004 року.

Неподання заявником заяви про поновлення пропущеного строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення не є підставою для залишення без руху заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки десятиденний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, як строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням відповідача у разі його пропущення з поважних причин у порядку, передбаченому статтею 73 ЦПК України, 2004 року.

За правилами частини другої статті 72 ЦПК України, 2004 року, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Враховуючи, що копію заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року Одеська міська рада отримала 26 вересня 2013 року (а.с. 35), а Департамент комунальної власності Одеської міської ради (який є її виконавчим органом) із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, діючи в інтересах Одеської міської ради, звернувся 27 жовтня 2015 року (а.с. 37), тобто через два роки, і не ставив питання про поновлення строку, встановленого законом, для подачі заяви про перегляд заочного рішення, місцевий суд дійшов вірного висновку про залишення без розгляду заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року.

Апеляційний суд відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, 2004 року, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та обґрунтовано залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

Залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із відповідною заявою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржених судових рішень не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судових рішень, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта