Справа № 130/54/16-ц
Провадження № 22-ц/801/204/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 рокуСправа № 130/54/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Сопруна В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №130/54/16-ц за поданням державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Яременюк І.О. про примусове проникнення до житла боржника

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2018 року, постановлену у складі судді Заярного А.М.,

встановив:

В жовтні 2018 року державний виконавець Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі- Жмеринський міськрайонний ВДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області) Яременюк І.О. звернулася до суду з поданням про примусове безперешкодне проникнення у 12/25 частин будинку по АДРЕСА_1.

Доводи подання обґрунтовані тим, що в Жмеринському міськрайонному ВДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 56611656 по виконанню виконавчого листа №130/54/16-ц, виданого Жмеринським міськрайонним судом, про повернення позивачеві ОСОБА_5 12/25 частин будинку АДРЕСА_1 та зобов'язання ОСОБА_4 закрити дверний прохід з приміщенням 1-4, з приміщення 1-1 в приміщення 1-4; пробити дверний прохід з приміщення 1-1 на вулицю. У добровільному порядку боржник рішення суду не виконала, копія постанови про відкриття виконавчого провадження повернулася до відділу з відміткою «Повернуто за закінченням терміну зберігання». Державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за вказаною адресою для проведення виконавчих дій, проте кожного разу боржник ОСОБА_4 була відсутня. З посиланням на ч.1 ст. 439 ЦПК України та п. 12 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» просила постановити ухвалу про примусове проникнення у 12/25 частин будинку по АДРЕСА_1 для зобов'язання ОСОБА_4 повернути позивачеві ОСОБА_5 12/25 частки будинку АДРЕСА_1, а саме кімнату 1-2, кухню 1-1, Ѕ частин сараю «Б» без погребу та зобов'язання відповідача ОСОБА_4 закрити дверний прохід з приміщенням 1-4, з приміщення 1-1 в приміщення 1-4, пробити дверний прохід з приміщення 1-1 на вулицю.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2018 року подання задоволено.

Надано дозвіл на примусове проникнення в 12/25 частки будинку АДРЕСА_1 для зобов'язання відповідача ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5, 12/25 частин будинку АДРЕСА_1 Вінницької області, а саме кімнату 1-2, кухню 1-1, Ѕ частин сараю «Б» без погребу та зобов'язати ОСОБА_4 закрити дверний прохід з приміщення 1-4, з приміщення 1-1 в приміщення 1-4, пробити дверний прохід з приміщення 1-1 на вулицю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначала, що ОСОБА_5 з 1984 року в спірному будинку не проживає, а відповідач була змушена самостійно здійснювати догляд за його частиною будинку, проводити в ньому ремонтні роботи, після чого почала використовувати цю частину для власного проживання і проживання своєї сім'ї. Примусове проникнення саме у 12/25 частин будинку є неможливим, оскільки судове рішення, на підставі якого за ОСОБА_5 було визнано право власності на таку частину не було виконано, а будинок складає єдине ціле без відокремлення будь-яких частин. Крім того, висновком будівельно-технічного дослідження від 22 листопада 2017 року встановлено, що втручання в несучі конструкції будинку потребують відповідних узгоджень органів архітерктурно-будівельного контролю, а тому є неможливим виконання рішення Жмеринського районного суду від 22 квітня 2016 року. Частина будинку, яка належить ОСОБА_5 знову потребує капітального ремонту і створює ризики руйнувань частини будинку, що належить ОСОБА_4, в зв'язку з чим, вона була змушена звернутися до суду з позовом про відшкодування витрат на ремонт. Також жодного документа від державного виконавця щодо виконання судового рішення вона не отримувала, а акти, на які останній посилається у своєму поданні, не відповідають вимогам закону, оскільки складені у відсутність понятих. Також судом безпідставно не було задоволено клопотання про зупинення розгляду такого подання до розгляду її заяви про відстрочення виконання рішення суду. У судовому засіданні вона не стверджувала, що чинить перешкоди у виконанні рішення суду, а лише посилалася на доводи, викладені вище.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 вимоги апеляційної скарги підтримали, просили скаргу задовольнити, з підстав, зазначених в ній.

Представник Жмеринського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області Яременюк І.О. проти апеляційної скарги заперечила, просила залишити її без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін. Також пояснила, що виконавче провадження ВП №56611656 здійснюється лише в частині виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року про зобов'язання ОСОБА_4 провести роботи щодо реконструкції будинку відповідно до заяви представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 В частині виселення ОСОБА_4 із 12/25 частин будинку було відкрито інше виконавче провадження, яке перебувало на виконанні у іншого державного виконавця і вже закрито без проведення такого виселення.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник чинить перешкоди державному виконавцеві щодо виконання судового рішення, а тому відповідно до п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» є підстави для постановлення судом ухвали про примусове проникнення до 12/25 частин будинку по АДРЕСА_1.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

Відповідно до ч.ч. ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_7) про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення.

Ухвалено виселити ОСОБА_4 з 12/25 частин будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути позивачеві ОСОБА_5 12/25 частин будинку АДРЕСА_1: кімнату 1-2, кухню 1-1, Ѕ частину сараю «Б» без погребу.

Зобов'язано ОСОБА_4, закрити дверний прохід з приміщення 1-2 в приміщення 1-4 та 1-3, з приміщення 1-1 в приміщення 1-4; пробити дверний прохід з приміщення 1-1 на вулицю. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення витрат на утримання будинку відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2016 року рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року в частині стягнення витрат на правову допомогу та в частині задоволення позову ОСОБА_5 щодо зобов'язання ОСОБА_4 закрити дверний прохід з приміщення 1-2 в приміщення 1-3 скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову в цій частині та стягненні витрат на правову допомогу. В решті рішення суду залишено без змін.

28 липня 2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області було видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду (т.2 а.с. 215-216).

20 вересня 2016 року у виконавчому провадженні №51907436 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 130/54/16-ц у зв'язку з його виконанням. Встановлено, що згідно з актом державного виконавця, що міститься в матеріалах виконавчого провадження, перешкоди усунуто шляхом виселення ОСОБА_4 з 12/25 частин будинку АДРЕСА_1, позивачу ОСОБА_5 повернуто кімнату 1-2, кухню 1-1, частину сараю «Б» без погребу та закрито дверний прохід з приміщення 1-2 в приміщення 1- 4, з приміщення 1-1 в приміщення 1-4; пробитий дверний прохід з приміщення 1-1 на вулицю (т.2 а.с. 189).

19 жовтня 2017 року начальником Жмеринського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області було скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 20 вересня 2016 року, на підставі чого 19 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №130/54/16ц , виданого 28 липня 2016 року про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення (т.2 а.с. 191).

08 лютого 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду шляхом встановлення черговості його виконання: в першу чергу в частині виконання зобов'язання закрити дверний прохід з приміщення 1-2 в приміщення 1-4, з приміщення 1-1 в приміщення 1-4; пробити дверний прохід з приміщення 1-1 на вулицю; в другу чергу в частині зобов'язання повернути ОСОБА_5 12/25 частин будинку і в третю в частині виселення з 12/25 частин будинку.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 лютого 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про встановлення порядку виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду від 22 квітня 2016 року відмовлено (т.2 а.с. 205).

14 червня 2018 року представником ОСОБА_5 - ОСОБА_7 до Жмеринського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області подано заяву про виконання виконавчого листа №130/54/16-ц від 28 липня 2016 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов'язання ОСОБА_4 повернути позивачу 12/25 частин будинку АДРЕСА_1, а саме кімнати 1-2, кухні 1-1, Ѕ частини сараю «Б» без погрібу; зобов'язання ОСОБА_4 провести роботи з перепланування будинку (т.2 а.с. 214).

15 червня 2018 року державним виконавцем Яременюк І.О. відкрито виконавче провадження № 56611656 з виконання виконавчого листа №130/54/16-ц, виданого 28 липня 2016 року, про виселення ОСОБА_4 з 12/25 частин будинку АДРЕСА_1, зобов'язання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 12/25 частин будинку АДРЕСА_1, а саме кімнати 1-2, кухні 1-1, Ѕ частини сараю «Б» без погребу; зобов'язання відповідача ОСОБА_4 закрити дверний прохід з приміщення 1-2 в приміщення 1-4; з приміщення 1-1 в приміщення 1-4; пробити дверний прохід з приміщення 1-1 на вулицю (т.2 а.с. 218-219).

Направлена на адресу ОСОБА_4 копія постанови про відкриття виконавчого провадження повернулася з відміткою відділення поштового зв'язку про невручення «У зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання» (т.2 а.с. 223).

Згідно з актами державного виконавця від 23 серпня 2018 року, 19 вересня 2018 року, 10 жовтня 2018 року при примусовому виконанні виконавчого листа №130/54/16-ц про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення, встановлено, що при виході державного виконавця за адресою АДРЕСА_1, боржник ОСОБА_4 була відсутня за вказаною адресою, зі слів голови квартального комітету ОСОБА_8 на той час перебувала за кордоном, а в будинку поживає дочка боржника, яка 10 жовтня 2018 року не допустила державного виконавця до житлового приміщення.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встанволено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів справи видно, що рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року залишається не виконаним.

В обґрунтування подання про примусове проникнення до 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, державний виконавець посилався на норми п.12 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Оскільки дане виконавче провадження здійснюється щодо судового рішення про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення та зобов'язання вчинити дії, а не з виконання виконавчого документа про відібрання дитини - зазначена норма не застосовується до спірних правовідносин.

Пунктом 13 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

В першому реченні пункту 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З системного аналізу вищевказаних норм видно, що підставою для відповідного звернення державного виконавця до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника є виконання рішення суду про відібрання дитини або звернення стягнення на майно боржника, з метою його виявлення, накладення арешту, вилучення тощо.

В даній справі примусовому виконанню підлягає рішення немайнового характеру: про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення боржника ОСОБА_4 з 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_5, а саме з кімнат 1-2, кухні 1-1, Ѕ частини сараю «Б» без погребу та зобов'язання відповідача ОСОБА_4 вчинити дії по приведенню житлового будинку у попередній стан, закривши дверний прохід з приміщення 1-2 в приміщення 1-4; з приміщення 1-1 в приміщення 1-4; пробити дверний прохід з приміщення 1-1 на вулицю, оскільки як встановлено судами першої і апеляційної інстанції при розгляді даної справи відповідач ОСОБА_4 вчинила відповідні перепланування щодо належної позивачу частини будинку без його дозволу.

Як зазначено в реченні 2 пункту 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Таким чином, підставою для проникнення до житлових приміщень у зв'язку з виконанням рішення суду про виселення боржника і усунення перешкод у користуванні житлом є виключно рішення суду про виселення боржника і усунення перешкод у користуванні житлом.

За таких обставин, рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року, на виконання якого видано виконавчий документ, є достатньою, необхідною і єдиною підставою для проникнення до житлового приміщення з метою реального виконання рішення.

Суд першої інстанції уваги на вказані обставини не звернув та за відсутності підстав дійшов помилкового висновку про задоволення подання державного виконавця.

Посилання державного виконавця Жмеринського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області на те, що виконавче провадження № 56611656 здійснюється лише в частині зобов'язання ОСОБА_4 щодо вчинення дій щодо перебудови, а не виселення не підтверджені жодними доказами і спростовуються матеріалами справи, якими підтверджено відкриття виконавчого провадження і вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа з виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року в повному обсязі.

Крім того, такі твердження не спростовують відсутність підстав для з звернення з відповідним поданням при виконанні рішення суду про усунення перешкод в користуванні житлом.

Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням того, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, відповідно до пункту 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374, 376, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні подання державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Яременюк І.О. про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 січня 2019 року.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

В.В. Сопрун