Провадження № 2-з/727/17/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю: секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , особи які можуть набути статусу відповідачів: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Перший відділ державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_3 ; Державне підприємство «Сетам», Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балацький Олег Олександрович; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління Чернівецької міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви,- ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, особи які можуть набути статусу відповідачів: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Перший відділ державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_3 ; Державне підприємство «Сетам», Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балацький О.О.; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління Чернівецької міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви. В своїй заяві заявник ОСОБА_1 , посилається на те, що що передача його майна стягувачу ПАТ «Ощадбанк» відбулася за виконавчим написом нотаріуса, який визнаний судом такий, що не підлягає виконанню, тобто на момент його винесення та виконання не відповідав вимогам закону, безпідставність передачі майна стягувачу у зв`язку із визнанням виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відсутність волі на відчуження свого майна, оскільки таке відчуження відбулося у зв`язку із примусовим виконанням незаконного виконавчого напису. 25.01.2019 року шляхом добровільного продажу через Державне підприємство «Сетам» було проведено електронні торги, на яких продано нежилі приміщення (більярдна) підвалу, загальною площею 195,70 кв.м, що знаходиться в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належали на праві власності ОСОБА_1 . Набувачем майна за наслідками електронних торгів став ОСОБА_3 . На даний час спірне нерухоме майно знаходиться у володінні та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 . Після купівлі на торгах спірного майна ОСОБА_3 перепродав майно іншій особі - ОСОБА_2 . Якщо надалі спірне майно буде ще раз перепродане, це ускладнить виконання рішення, у разі задоволення поданого позову, у зв`язку з чим просить застосувати заходи забезпечення позову та накласти арешт на: нежитлові приміщення (більярдна) підвалу, що складаються з приміщень 71-1-71-7, що знаходяться в житловому будинку літ. А в м АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01.

Відповідно до ст.149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.153 ч.ч. 1, 3-7 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд має з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

При цьому забезпечення позову може бути оскаржено, може бути прийнято зустрічне забезпечення, заміна виду забезпечення позову, скасування заходів забезпечення позову тим же судом, відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову. За своєю природою заходи забезпечення позову в цивільному процесі мають тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання судового акта, яким закінчується вирішення спору по суті.

Наведене узгоджується і з правовими позиціями Верховного Суду України (постанови від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 (№ в ЄДРСРУ 57933051). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання як утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що підлягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім вищезазначеного, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки майбутнього позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Виходячи із змісту заяви, суд вважає доцільним застосування по даній цивільній справі заходів забезпечення позову, оскільки у разі невжиття відповідних заходів, у випадку задоволення позовних вимог, виконання рішення суду може бути утруднено чи зроблено неможливим.

Таким чином, з наведених вище обставин, суд, вважає, що заява про забезпечення скарги грунтується на вимогах закону, а вид забезпечення позову по справі є обгрунтованим і адекватним, яким буде досягнуто збереження правовідносин у стані, що існували на дату їх виникнення, а забезпечення позову не приведе до порушення прав чи законних інтересів учасників справи та підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 149-154,157, 353 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , особи які можуть набути статусу відповідачів: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Перший відділ державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_3 ; Державне підприємство «Сетам», Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балацький Олег Олександрович; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління Чернівецької міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

В порядку забезпечення позову по цивільній справі до подання позовної заяви ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накласти арешт на нежитлові приміщення (більярдна) підвалу, що складаються з приміщень 71-1-71-7, що знаходяться в житловому будинку літ. А в м АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Кохановського, 7) та сторонам для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Слободян Г.М.