Провадження 2/522/2229/19
24 січня 2019 р. Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі судового засідання Вадуцкої В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Центрального обєднання управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,,
У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Центрального обєднання управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії.
В обґрунтування позову було зазначено, що позивачка знаходиться на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на підставі довідки МСЕК серії 2-18 ОА №034052 про встановлення 3 групи інвалідності загального захворювання терміном безстроково, виданої Центральною міжрайонною медико-соціальною експертною комісією. При первинному призначенні, відповідно до особистої заяви відповідача від 05.07.2000 р. встановлено ознаку «не працює». Після цього відповідачка неодноразово зверталась до управління. 09.09.2014 року відповідачка звернулась до управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси із заявою про поновлення виплати пенсії. Відповідачка підписала памятку пенсіонеру. Також, ОСОБА_1 власноруч написала про те, що зобовязується повідомити управління у випадку працевлаштування. За період 01.04.2017 року по 31.07.2017 року відповідачці було виплачено пенсію у повному обсязі. Проте, 06.07.2017 року управлінню стало відомо про працевлаштування відповідачки у період з 01.04.2017 року по 31.07.2017 року згідно з даних системи персоніфікованого обліку. Враховуючи зазначене, позивачем було винесено рішення від 17.07.2017 року №219 про утримання надміру виплачених сум пенсій. Станом на даний момент залишок заборгованості відповідачки перед Центральним обєднанням управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі становить 5183,00 грн.. Оскільки добровільно відповідачка дані кошти не повертає позивачу, змушенні звернутися до суду з дійсним позовом.
Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Кравчук Т.С.
Ухвалою суду від 05.10.2017 року провадження у справі було відкрито.
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року №1093/0/15-18 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у звязку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Кравчук Т.С. Антонецького С.Л., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В..
Ухвалою суду від 18.06.2018 року її прийнято до провадження та ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 29.08.2018 року.
Ухвалою суду від 29.08.2018 року підготовче засідання було закрито та справу призначено до судового розгляду на 25.10.2018 року.
25.10.2018 року розгляд справи був відкладений на 12.12.2018 року у звязку з перебуванням судді у відпустці. 12.12.2018 року розгляд справи був відкладений на 23.01.2019 у звязку з неявкою сторін.
У судове засідання 23.01.2019 року сторони не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої просив справу розглядати за їх відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, процесуальним правом надати відзив по суті предмету спору не скористалась. Із заявами про розгляд справи у її відсутності відповідач до суду також не зверталась.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 24.01.2019 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачка знаходиться на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на підставі довідки МСЕК серії 2-18 ОА №034052 про встановлення 3 групи інвалідності загального захворювання терміном безстроково, виданої Центральною міжрайонною медико-соціальною експертною комісією.
При первинному призначенні, відповідно до особистої заяви відповідача від 05.07.2000 р. встановлено ознаку «не працює».
Відповідно до пам'ятки пенсіонеру, з якою відповідач ознайомлена 09 вересня 2014 року, ОСОБА_1 зобов'язувалась повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що можуть вплинути на її пенсійне забезпечення, про вступ на роботу, звільнення з роботи, реєстрацію або зняття з обліку як фізичної особи-підприємця (а.с.6).
Згідно із розпорядженням №140274 від 22.09.2014 року позивачці з серпня 2014 року була призначена пенсія по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Як вбачається із розпорядження №140274 від 06.07.2017 року позивачка є працевлаштованою з 01.04.2017 року. Проте, відповідач про факт працевлаштування не повідомила органи Пенсійного фонду України.
17 липня 2017 року Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі прийнято рішення №219 про утримання надміру виплачених сум пенсій із ОСОБА_1 в сумі 5 183, 00 грн. у зв'язку з працевлаштуванням (а.с.10).
Проте вказане рішення позивача ОСОБА_1 в добровільному порядку виконано не було.
Вирішуючи спір суд виходить із наступного.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.
Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Відповідна правова позиція викладена ВС у постанові від 12.12.2018 року по справі № 711/1509/17.
Згідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
Водночас, вказані вимоги закону не можуть бути застосовані до виниклих правовідносин з огляду на наступне.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
За ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю було припинено у зв'язку з відновленням здоров'я або якщо вона не отримувала пенсії внаслідок нез'явлення на повторний огляд без поважних причин, то в разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови, що після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. Якщо минуло більше п'яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.
Виходячи з викладеного єдиною підставою для припинення виплати пенсії по інвалідності є відновлення здоров'я та нез'явлення особи на повторний огляд без поважних причин.
Такі, визначені законом підстави не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи та вони не стали підставою припинення виплати пенсії відповідачу згідно змісту рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №219 від 17.07.2017 року.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Центрального обєднання управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії є необґрунтованими та такими, що суперечать закону.
Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 89, 95, 128, 133, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Одеського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 24.01.2019 року.
Суддя Л.В. Домусчі