КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7705/18
Провадження № 2/520/202/19
УХВАЛА

24.01.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2018року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд вселити її - ОСОБА_2 до квартири за адресою: АДРЕСА_1, та зобовязати ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди в проживанні (перебуванні) в житловому приміщенні, а саме: у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 22.06.2018року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_2 про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру, відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 коп., та надати докази такої сплати. Розяснено ОСОБА_2, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

12.07.2018року від ОСОБА_2 до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору у розмірі 1 409,60грн.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 16.07.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 22.11.2018року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 грудня 2018року.

У судове засідання 13.12.2018року позивачкане зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується її присутністю у підготовчому засіданні 22.11.2018року, та її підписом на довідковому листі від 22.11.2018року (а.с.62-64), у звязку з чим судове засідання було відкладено на 24.01.2019року.

У судове засідання 24.01.2019року позивачка знову не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи (а.с. 68), про поважність причин відсутності суд не повідомила, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці була вручена судова повістка не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а саме 03.01.2019року, у звязку з чим, суд вважає, що позивачка про час та місце судових засідань повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 16.07.2018року, суд призначив справу до розгляду по суті на 13.12.2018року, тобто справа розглядається по суті вже півтора місяці, однак позивачка жодного разу не була присутньою у судових засіданнях, про час та місце яких вона повідомлена належним чином.

Неприбуття у судові засідання належним чином повідомленої позивачки розцінюється судом як намір затягування розгляду справи та свідчить про втрату інтересу позивача до справи.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачка жодного разу не зявилась в судові засідання, про час та місце яких повідомлена належним чином, та, з урахуванням відсутності у суду доказів поважності неприбуття у судові засідання позивачки, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено та підписано 24.01.2019року.

Суддя Петренко В. С.