Справа № 336/3076/18
Провадження № 2/336/174/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжяз вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 500, 00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, 10.01.2011 року в розмірі 1 500, 00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з відповідачем по справі вони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2004 року, від яких в них 24.07.2005 року народився син ОСОБА_3, а 10.01.2011 року народилась дочка ОСОБА_4, місце проживання яких визначено разом з позивачем рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2018 року.

Як зазначає позивач, діти знаходяться на його утриманні, відповідач свої батьківські обовязки щодо утримання дітей виконує несумлінно, достатньої для забезпечення дітей матеріальної допомоги не надає.

За твердженням позивача, відповідач є особою працездатною, але непрацевлаштованою, постійного доходу не має, її фактичний дохід є мінливим і непостійним, а тому позивач визначив спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

14.09.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого остання зазначила, що позовні вимоги визнає частково, не погоджується з розміром аліментів, які просить стягнути позивач на утримання дітей, оскільки вважає його необґрунтованим. У своєму відзиві відповідач спростувала твердження позивача про те, що вона не працевлаштована та не має постійного доходу та повідомила, що працює у Приватному акціонерному товаристві «Запорізький абразивний комбінат» на посаді кухаря та її середня заробітна плата складає приблизно 4 000, 00 грн. на місць. Відповідач вважає обґрунтованим, на її думку, стягнення з неї аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину

Відповідно до частини 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У судове засідання 16.01.2019 року позивач не зявився, подав до суду заяву за змістом якої зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1250,00 грн. на кожну дитину, просив розглядати справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує.

Відповідач також у судове засідання 16.01.2019 року не зявилась, надала суду заяву в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та повідомила, що проти задоволення уточненої заяви про зменшення позовних вимог про стягнення з неї аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1 250, 00 грн. на кожну дитину не заперечує.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до статей 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

У відповідності до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі мають спільних дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 24.06.2017 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія І-ЖС № 337394, актовий запис № 856 від 04.08.2005 року (а.с.2) та дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 24.06.2017 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія І-ЖС № 337395, актовий запис № 108 від 25.01.2011 року (а.с.3).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2018 року визначено місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Івана Мейлуса, 14. (а.с.4-6).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач працює у Приватному акціонерному товаристві «Запорізький абразивний комбінат» на посаді кухаря (а.с.35) та відповідно до довідки № 233 від 09.09.2018 року про заробітну плату та інші доходи (а.с.45) заробітна плата останньої за період з липня по вересень 2018 року склала 15 576, 96 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, діти знаходяться на матеріальному утриманні батька, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у достатньому обсязі не надає.

Позивач просить суд стягнути на його користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 250, 00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною за віком та станом здоровя, на користь інших осіб вона аліментів не сплачує.

Доказів на спростування цих висновків суду не надано.

При визначенні розміру аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та відповідача,те, що відповідач не заперечує проти уточнених позовних вимог, відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 250,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, пред'явлено 05.06.2018 року (а.с.1).

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, починаючи з дня звернення, а саме з 05.06.2018 року.

За приписами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Івана Мейлуса, буд. 14, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 250,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 05.06.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Івана Мейлуса, буд. 14, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 250,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 05.06.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення суду складено 23.01.2019 року.

Суддя: Я.Р.Марко