Справа № 643/7260/18
Провадження № 4-с/643/76/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою адвоката Полякової Вікторії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пархоменко Наталії Вікторівни,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Полякова В.В. звернулась до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пархоменко Н.В. щодо повернення виконавчого листа від 12.03.2019 року № 643/7260/18, який виданий Московським районним судом м. Харкова без прийняття до виконання та зобов`язати державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання та відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування скарги зазначила, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2019 року у справі 643/7260/18 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення порядку участі у виховання дитини задоволено. За вказаним рішенням ОСОБА_1 отримала виконавчий лист, який особисто подала з заявою про відкриття виконавчого провадження до Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області. Однак, 07.10.2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Пархоменко Н.В. складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав передбачених п.7 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, зазначених в ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», яке ОСОБА_1 отримала лише 19.10. 2019 року.

Вважає, дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Пархоменко Н.В. щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Адвокат Полякова В.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просить розглядати скаргу без її участі та просила скаргу задовольнити.

Інші особи, які приймають участь у розгляді скарги, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, про причини не явки суду не повідомили.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2019 року у справі 643/7260/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, вирішено: усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено порядок зустрічей бабусі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такий час: перша, третя субота місяця з 10:00 до 13:00; друга, четверта неділя місяця з 16:00 до 19:00 за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності матері.

На виконання вказаного рішення Московським районним судом м. Харкова 01.07.2019 видано виконавчий лист, який ОСОБА_1 особисто подала з заявою про відкриття виконавчого провадження до Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області.

07.10.2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Пархоменко Н.В. складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав передбачених п.7 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме зазначено, що в супереч ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», резолютивна частина рішення виконавчого документа, який пред`явлено до виконання не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положенням п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів.

Статтею 10 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 1 розділу ІХ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 ЗУ «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Таким чином, повертаючи виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець виходив з того, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, які зазначені у ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак, погодитися в таким висновком не можливо, оскільки державний виконавець при складенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання не звернув уваги на вимоги зазначених вище норм Закону та Інструкції, якими передбачено виконання рішення немайнового характеру, а саме рішення про встановлення побачення з дитиною та рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пархоменко Наталії Вікторівни щодо повернення виконавчого листа №643/7260/18 виданий 01.07.2019 року Московським районним судом м Харкова.

Зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пархоменко Наталію Вікторівну прийняти виконавчий лист №643/7260/18 виданий 01.07.2019 року Московським районним судом м Харкова до виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2019.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя - Я.М.Горбунова