ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/9067/17

Провадження № 22-ц/818/806/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Хорошевського О.М.,

- Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2018 року у складі судді Ференчук О.В., -

встановив:

17.04.2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», в якому просив визнати акт про нещасний випадок на виробництві від 31.12.1968 року дійсним; просив визнати медичні документи достатніми для встановлення локалізації, тяжкості травми та її наслідків втрати зору; зобов'язати МСЄК провести огляд та видати довідку зі змінами причин інвалідності з «загальне захворювання» на «інвалідність внаслідок нещасного випадку на виробництві», установити відсоток втрати працездатності та видати довідку.

Позов обґрунтовано тим, що в травні 1968 року він був направлений на Курський завод гумотехнічних виробів ( надалі Курський завод ГТВ) для навчання та отримання спеціальності на направлення на роботу на Мінчегаурський завод ГТВ. Наприкінці грудня 1968 року під час праці в цеху № 5 Курського заводу ГТВ з ним стався нещасний випадок, наслідком якого були множенні травми, в тому числі струс головного мозку, забій хребта та в наслідок падіння важкого предмету знизився зір обох очей.

Позивач зазначив, що після нещасного випадку він тривалий час перебував на лікуванні, а потім, з урахуванням медичного висновку, він був переведений на легкий труд - диспетчером Мінчегаурського заводу ГТВ.

Після тривалої переписки з керівництвом Курського заводу ГТВ, йому в 2014 році було направлено оригінал акту про нещасний випадок форми Н-1 від 31.12.1968 року, який він з іншими медичними документами надав до офтальмологічної МСЄК для зміни причини інвалідності з «загальне захворювання» на « інвалідність внаслідок нещасного випадку на виробництві», яка відмовилась його приймати у зв'язку з тим, що на акті не видно штамп та печатка підприємства та не заповнено п. 17 акту , а також МСЄК витребувала від нього ще декілька медичних документів.

Його звернення до архіву заводу та медичних закладів не надали позитивного результату, через те що не можливо вносити якісь зміни в архівний документ, а також через те, що строки зберігання медичних документів сплили та їх утилізовано.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 28.09.2018 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга відтворює текст позовної заяви та обґрунтована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи та наданим доказам.

Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» надано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що суд першої інстанції оцінив всі докази всебічно, повно та об'єктивно. Всі доводи викладені, як у позові, так і в апеляційній скарзі були предметом розгляду в суді першої інстанції та суд надав їм належну оцінку.

Зазначає, що на теперішній час ОСОБА_3 встановлено інвалідність І Б групи по зору, по загальному захворюванню. Вперше ОСОБА_3 оглянутий в 1992 році кардіологічною МСЕК загального захворювання на 1 рік. В 1999 році кардіологічною МСЕК встановлена II група інвалідності, загальне захворювання безстроково. В період з 2000 по 2014 роки ОСОБА_3 до МСЕК не звертався. 09.12.2014 до офтальмологічної МСЕК надані медичні документи ОСОБА_3, які оформлені міською клінічною лікарнею №27, по погіршенню стану здоров'я та зміни причини інвалідності.15.01.2015 р. офтальмологічна МСЕК оглянула ОСОБА_3 по діагнозу: «Часткова спадна атрофія зорових нервів обох очей» - визнаний інвалідом І Б групи по зору, загальне захворювання, безстроково.ОСОБА_3 14.12.2015р. написав заяву про незгоду з рішенням офтальмологічної МСЕК про встановлення причини інвалідності - загальне захворювання, після чого 24.12.2015 року ОСОБА_3 оглянутий спільно з офтальмологічною МСЕК, обласною МСЕК №1 та представником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України.

На підставі наданих документів: оригінал акту №73 (форма Н-1) про нещасний випадок на виробництві; медичний висновок (витяг з історії хвороби №1274 від 25.06.1969) фахівці винесли рішення.Встановити по наданим документам об'єм, важкість травми та її локалізацію, а також ураження органів зору не можливо оскільки Акт по формі Н-1 зіпсований, виданий не по формі - без печатки та штампу виробництва, медичний висновок (витяг з історії хвороби №1274 від 25.06.1969) не завірений печаткою головного лікаря центральної міської лікарні м. Мінгечаура та печаткою лікувальної установи.

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції надано заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що відповідач дуже прискіпливо відноситься до наданих документів, та в черговий раз ігнорує документи, які підтверджують дійсність акту про нещасний випадок, посилається на лист архіву Курського заводу ГТВ , в якому зазначено, що на його адресу направлено саме оригінал акту про нещасний випадок, та , що вносити зміни до оригіналу акту відповідно до встановлених правил неможливо, на його думку, цим підтверджено факт дійсності акту про нещасний випадок.

Також посилається на наявну в матеріалах справи пояснювальну записку начальника зміни ОСОБА_5 від 31.12.1968 року про нещасний випадок, в якій є посилання на свідчення працівника медичного пункту зводу про візуалізацію травми та відправлення його до лікарні.

Зазначає, що в рукописній копії виписки з історії хвороби №1274 від 25.11.1969 року, завіреної 03.10.1971 року начальником відділу кадрів Мінчегаурського заводу РТВ та печаткою заводу, підтверджено наявність печатки центральної міської лікарні м.Мінчегаур та підписи лікарів.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_3 визнано інвалідом першої групи з 09.12.2014 року безстроково, причина інвалідності - загальне захворювання , що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ № 651605 ( а.с. 7).

Згідно з ксерокопії акту № 79 від 31 грудня 1968 року вбачається, що з ОСОБА_3 стався нещасний випадок, під час його праці на Курському заводі ГТВ ( а.с.10)

Листом ВАТ «Курськрезинотехніка» від 13.04.2016 року повідомлено позивача, що на його звернення направлено оригінал акту № 79 про нещасний випадок, який стався наприкінці грудня 1968 року на підприємстві.( а.с.16)

Згідно з розпорядженням начальника цеху №14 від 21.05.1969 року за №218 направленого відділом кадрів із цеха №5 за власним бажанням т. ОСОБА_3 зараховано в цех №14 з 22.05.1969 року ( а.с. 29)

Матеріали справи містять копії листів медичних закладів Курської області та м. Харкова , в яких повідомляється позивачу про те, що медичні документи, які б могли засвідчити його звернення та лікування після нещасного випадку, відповідно до встановлених строків зберігання вже знищено.( а.с. 22; 24;26; 38; 40; 42; 44)

На а.с. 48 знаходиться не підписана та не засвідчена копія виписки з медичного висновку № 1274 від 25.11.1969 року щодо обстеження хворого ОСОБА_3 в травматичному відділенні центральної міської лікарні м. Мінгечаур.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги не доведені.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За приписами ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На час нещасного випадку розслідування та облік нещасних випадків на виробництві було врегульовано Положенням про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженим постановою Президії ВЦСПС від 20.05.1966 року ((Протокол N 15, п. 4)( надалі за текстом Положення)

Згідно до п.4 Положення Результати розслідування нещасного випадку на виробництві, що викликав втрату працездатності не менш одного робочого дня, оформляються актом за формою Н-1.Акт форми Н-1 підлягає зберіганню протягом 45 років.

Пунктом 13 Положення передбачено, що головний інженер організації (головний спеціаліст в сільському господарстві) зобов'язаний в добовий термін розглянути і затвердити акт і вжити заходів до усунення причин, що викликали нещасний випадок. По одному примірнику затвердженого акта (з переліком заходів щодо усунення причин, що викликали нещасний випадок, зазначених в п. 16)головний інженер направляє начальнику цеху (керівнику відповідної ділянки), комітету профспілки і технічного інспектору профспілки.

З наданого позивачем до матеріалів справи копії акту про нещасний випадок не можна зробити висновок, що він належним чином затверджений головним інженером., ксерокопія акту, яка міститься в матеріалах справи не дає можливість встановити чи наявна на акті про нещасний випадок підпис головного інженера, дата його затвердження, окремі реквізити відсутні, відповідні графи бланку не заповнені.( а.с. 10)

За таких обставин не можна зробити висновок про дійсність документу, що посвідчує нещасний випадок.

Відповідно до пункту 15 Положення Після закінчення тимчасової непрацездатності потерпілого,викликаної нещасним випадком, адміністрація цеху (керівник відповідної ділянки) заповнює п. 17 акта про наслідки нещасного випадку і посилає про це повідомлення профспілковому комітету організації, відділу (бюро, старшого інженера, інженера) з техніки безпеки і технічному інспекторові профспілки

Наданий позивачем на обґрунтування позову акт про нещасний випадок , за змістом не відповідає акту за формою Н-1, оскільки не заповнено п. 17 акту - Наслідки нещасного випадку.

Відповідно до інструктивних вказівок з заповнення акту форми Н-1, які містяться в додатку № 1 до Положення травматологічні наслідки нещасного випадку мають бути вказані строго відповідно до діагнозу за лікарняним листком. Матеріальні наслідки вказуються по довідці бухгалтерії.

Згідно з п. 4 Положення адміністрація організації зобов'язана видати потерпілому на його вимогу завірену копію акта про нещасний разі не пізніше трьох днів з моменту закінчення по ньому розслідування.

Також відповідно до п. 7 та 9 Положення відповідальність за правильне і своєчасне розслідування і облік нещасних випадків, а також за виконання заходів, зазначених в акті, несуть керівник організації, головний інженер, головні фахівці в сільському господарстві, начальники цехів, майстри та інші керівники відповідних виробничих ділянок. У разі відмови адміністрації в складанні акта за формою Н-1 або у разі незгоди потерпілого з викладеними в акті обставинами нещасного випадку потерпілий має право звернутися з цих питань в фабрично - заводський, місцевий комітет профспілки. При необхідності ФЗМК запитує висновок технічного інспектора з даного нещасного випадку. ФЗМК не пізніше семи днів повинен розглянути заяву потерпілого і прийняти постанову, що є обов'язковим для виконання адміністрацією.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем не надано доказів того, що він у встановленому порядку звертався до фабрично - заводського, місцевого комітету профспілки з заявою про незгоду з викладеними в акті обставинами, або про внесення змін до акту та його належне оформлення.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд не погоджується з доводами скаржника стосовно того, що відповідач дуже прискіпливо відноситься до наданих документів, та ігнорує документи, які на його думку підтверджують дійсність акту про нещасний випадок, посилаючись на лист архіву Курського заводу ГТВ , в якому зазначено, що на його адресу направлено саме оригінал акту про нещасний випадок, та , що вносити зміни до оригіналу акту відповідно до встановлених правил неможливо.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів наслідків від нещасного випадку .

Посилання позивача на наявні в матеріалах справи не підписані та не засвідчені копія виписки з медичного висновку № 1274 від 25.11.1969 року щодо обстеження хворого ОСОБА_3 в травматичному відділенні центральної міської лікарні м. Мінгечаур та копія пояснювальної записки начальника зміни ОСОБА_5 від 31.12.1968 року про нещасний випадок, в якій є посилання на свідчення працівника медичного пункту заводу про візуалізацію травми та відправлення його до лікарні, з огляду на положення ст. 77 ЦПК України, не є належними доказами.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції виходить з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених статтею 374 ЦПК України, і відповідних їм підстав щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, передбачених статтями 375, 383 ЦПК України.

Зокрема, він повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина