Справа № 464/4150/18 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/712/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 17 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 17 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви, поданої позивачем ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 465/4150/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 1 714 693,00 грн., за безпідставністю такої.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що предметом позовних вимог є стягнення з відповідача 1 714 693 грн. заборгованості, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду у даній справі. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній. ОСОБА_4 та її представник в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с. 73, 74), тому їх неявка відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи, який проводиться за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

З виділених матеріалів встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 1 714 693,00 грн.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти та майно, що належать ОСОБА_4 в межах ціни позову 1 714 693,00 грн.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, враховуючи предмет позову, яким є стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 1 714 693 грн. та характер спірних правовідносин, прийшла до висновку, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду в майбутньому.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах заявленої ціни позову.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, а відповідач не позбавлений права користування своїм майном.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 17 вересня 2018 рокускасувати, постановити нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на кошти і майно, що належать ОСОБА_4 в межах ціни позову 1 714 693 грн.

Стягувач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2;

Боржник: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.01.2019р.

Головуючий

Судді