Провадження № 2/161/135/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1 А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , до Виконавчого комітету Луцької міської ради про зобов`язання надати житло позачергово та у терміновому порядку

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, заявою про уточнення позовних вимог від 29.01.2019 року (а.с. 37) та заявою про уточнення позовних вимог від 22.02.2019 року (а.с. 53) на обґрунтування яких зазначила, що вона разом зі своєю донькою ОСОБА_3 , 1993 р.н., особою з інвалідністю 1-ї «А» групи з дитинства, є особами, які постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС І категорії. Із самого народження доньки та по 2008 рік вони проживали у смт. Маневичі Волинської обл. Однак, у зв`язку з радіоактивним забрудненням території смт. Маневичі, відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області від 28.02.2002 року № 60 «Про взяття на квартирний облік громадян» були взяті на квартирний облік для отримання державного житла. Згідно п. 5 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 414-1 від 17.08.2006 року «Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень зі складу службових» їй та її донці надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2014 року, яка була залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2014 року, було визнано протиправним та скасовано п. 5 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 414-1 від 17.08.2006 року «Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень зі складу службових», оскільки надане їм з донькою житло не відповідає вимогам БДН ОСОБА_4 .2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» в тому числі по санітарно-гігієнічним вимогам та інженерному обладнанню, а також вимогам БДН В.2.5.-20-2001 «Газопостачання, СНІП 2.04.05-91. В січні 2015 року вона звернулася до голови Луцької міської ради про забезпечення їх з донькою житлом, з урахуванням вищевказаних судових рішень. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області від 18.02.2015 року № 97-1 «Про квартирний облік громадян» її з сім`єю у складі 2 осіб поновлено на квартирному обліку для позачергового отримання житла у списку осіб, які переселяються з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з дати попереднього перебування 29.01.2002 року. Разом з тим, засідання виконавчого комітету від 17.08.2006 року відбулося в зв`язку із завершенням будівництва другої черги житлового будинку по АДРЕСА_2 , в якому квартири були новими та відповідали усім державним будівельним нормам, однак виділене їм з донькою житло по АДРЕСА_3 , було надане на той час, коли квартири в будинку вже були розподілені. Вважає, що своїми діями владний орган дискредитує її та ОСОБА_3 права, як осіб з інвалідністю, інвалідність яких, попри цьому, пов`язана з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим просить суд: визнати бездіяльність виконавчого комітету Луцької міської ради щодо ненадання їй ОСОБА_2 , особі з інвалідністю 3-ї групи по Чорнобильській АЕС, та недієздатній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особі з інвалідністю 1-ї «А» групи з дитинства по Чорнобильській АЕС, житла неправомірними; зобов`язати виконавчий комітет Луцької міської ради надати їй та її недієздатній донці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особі з інвалідністю 1-ї «А» групи з дитинства по Чорнобильській АЕС, законним представником якої являється вона, позачергово в терміновому порядку житло.

14.01.2019 року від Виконавчого комітету Луцької міської ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача вважає вищевказану позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що жодними чинними нормативно-правовими актами не передбачено обов`язку для органів місцевого самоврядування забезпечувати житловою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Окрім того, Луцькою міською радою неодноразово вчинялися дії для вирішення питання щодо відновлення системи опалення в квартирі позивача, яке було зіпсоване з її вини, але остання жодного разу не допустила посадових осіб Луцької міської ради для проведення обстеження системи опалення без будь-якого мотивування. Також позивач не допустила в квартиру працівників РГК «Волиньгаз» для проведення перевірки системи газопостачання у її помешканні. Разом з тим, ОСОБА_2 в судовому порядку скасувала усі документи, які були підставою для виникнення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , однак квартиру вона не звільнила та протягом 10 років продовжує проживати у ній, незважаючи на те, що особисто вказує на факт непридатності наданого їй помешкання. Так, у випадку задоволення заявлених позовних вимог, рішення буде суперечити законодавству та унеможливить його виконання, оскільки, у даному випадку, відсутній законодавчо визначений механізм виконання позовної вимоги, так як забезпечення житловою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС не належить до компетенції виконавчого комітету Луцької міської ради, а є прерогативою держави. Зважаючи на конституційно визначений спеціально-дозвільний метод правового регулювання діяльності органів місцевого самоврядування, дозволено лише те, що передбачено законом, у виконавчого комітету відсутні повноваження для надання позачергового та у терміновому порядку житла позивачу, а тому в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі (а.с. 28-31).

30.01.2019 року від позивачки надійшла відповідь на відзив в якому вона зазначає, що виконавчий комітет Луцької міської ради здійснює ведення реєстру осіб, які переселяються з території, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та саме відповідач надав їй двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а тому він є належним відповідачем у даній справі. Разом з тим, вона втратила житло в смт. Маневичі, звідки переселялася, а виконавчий комітет Луцької міської ради не забезпечив її житловим приміщенням, хоча виніс рішення від 28.02.2006 року № 60 «Про взяття на квартирний облік громадян». Крім того, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2014 року визнано протиправними дії та рішення виконавчого комітету Луцької міської ради щодо створення міжвідомчої комісії, якою 22.02.2011 року було проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 та складено відповідний акт від 22.02.2011 року. Також, саме за вказівкою ВАТ «Волиньгаз» ЖКП № 2, який є одним з підрозділу Департаменту ЖКГ Луцької міської ради за нарядом на відключення побутових газових приладів від 23.07.2009 року відключило котел, шляхом опломбування крану. Вказує, що судовими рішеннями Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2014 року та Львівського апеляційного адміністративного суду при скасуванні п. 5 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 414-1 від 17.08.2006 року «Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень зі складу службових» визнав його протиправним, що дає підстави для висновку про не законне виділення та надання їй житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 . Заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю (а.с. 39-40).

В підготовчому засіданні позивач вказала, що заяву про уточнення позовних вимог від 22.02.2019 року (а.с. 53) вона не підтримує, оскільки ця заява подана її представником з власної ініціативи, без узгодження з нею.

В підготовчому засіданні 31.01.2019 року було задоволено подане позивачкою клопотання про витребування доказів, а саме6 архівного витягу рішення виконавчого комітету Луцької міської ради про те, кому було вирішено надати житло, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , при заселенні вказаного житлового будинку вільних квартир та виведення зі складу службових по АДРЕСА_3 в березні 2006 року (а.с. 35-36, 62).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2019 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 59). В підготовчому засіданні позивач пояснила, що заяву про уточненняпозовних

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.06.2019 року провадження у вищевказаній справі було зупиненим до вирішення питання про відвід судді Рудської С.М., заяви позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5 про відвід головуючому по справі судді Рудській С.М. передано для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, п. 15.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (а.с. 96).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2019 року під головуванням судді Черняка В.В. у задоволенні вищевказаних заяв позивача та її представника про відвід головуючого судді Рудської С.М. було відмовлено та ухвалено розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , до Виконавчого комітету Луцької міської ради про зобов`язання надати житло позачергово та у терміновому порядку здійснювати у тому ж складі суду (а.с. 99).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2019 року провадження у справі поновлено (а.с. 103).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2019 року провадження у вищевказаній справі було зупиненим до вирішення питання про відвід судді Рудської С.М., заяву позивачки ОСОБА_2 про відвід головуючому по справі судді Рудській С.М. передано для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, п. 15.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (а.с. 127).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2019 року під головуванням судді Філюк Т.М. у задоволенні вищевказаної заяви позивача про відвід головуючого судді Рудської С.М. було відмовлено (а.с. 134).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.07.2019 року провадження у справі поновлено (а.с. 136).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2019 року провадження у вищевказаній справі було зупиненим до вирішення питання про відвід судді Рудської С.М., заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Ляшка Д.В. про відвід головуючому по справі судді Рудській С.М. передано для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, п. 15.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (а.с. 167).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2019 року під головуванням судді Плахтій І.Б. у задоволенні вищевказаної заяви представника позивача про відвід головуючого судді Рудської С.М. було відмовлено (а.с. 172).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2019 року провадження у справі поновлено (а.с. 173).

Позивач під час розгляду справи в судовому засіданні 02.12.2019 року від виступу зі вступним словом та надання пояснень по суті заявлених вимог відмовилася, самовільно залишила зал судового засідання.

Представник відповідача в судовому засідання надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності позивача, оскільки позивачем надано відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, а також наявні у справі докази дають можливість повно, всебічно та об`єктивно встановити всі обставини справи.

Крім того, суд бере до уваги й ту обставину, що розгляд даної справи неодноразово відкладався за клопотаннями позивача та її представників, а тому, з урахуванням поведінки позивачки в судовому засіданні 02.12.2019 року, яка є нічим іншим як зловживання процесуальними правами, суд не вбачає підстав для чергового відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матрі`ю ОСОБА_3 Дана обставина підтверджується, зокрема, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2011 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2011 року ОСОБА_3 , 1993 р.н., визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено ОСОБА_2 опікуном недієздатної доньки (а.с. 43). Дане рішення набрало законної сили.

Позивач ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Дана обставина підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 18.01.1999 року довічно (а.с. 6).

З посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії НОМЕР_2 № 158812 С та вкладки № 684809 С до вказаного посвідчення вбачається, що ОСОБА_3 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 (а.с. 7).

Як вбачається з довідки серії МСЕ-(ВЛН) № НОМЕР_3 , виданою 30.01.2004 року, ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності довічно через захворювання пов`язане з наслідками проживання на забрудненій території внаслідок вибуху на Чорнобильській АЕС (а.с. 8).

Відповідно до довідки серії ВЛН НОМЕР_4 0110851, виданою 24.09.2012 року, ОСОБА_3 встановлено першу «А» групу інвалідності з дитинства та довічно через захворювання визвано впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 9).

Отже судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, та є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи з інвалідністю І «А» групи, інвалідність якої пов`язана з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 60 від 28.02.2002 року «Про взяття на квартирний облік громадян», ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 було взято на квартирний громадян для отримання державного житла при міськвиконкомі (а.с. 17).

Надалі, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 414-1 від 17.08.2006 року «Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень зі складу службових» в зв`язку із завершенням будівництва другої черги житлового будинку на АДРЕСА_2 , розглянувши матеріали, подані відділом по обліку і розподілу житлової площі, виконком міської ради вирішив надати двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 28,9 кв.м. потерпілій першої категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 з сім`єю у складі 2 осіб ( ОСОБА_3 донька). З квартирного обліку ОСОБА_2 , на якому вона перебуває з 29.01.2002 року і в списку сімей, в складі яких є діти-інваліди, інвалідність, яких пов`язана з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, та в контрольному списку осіб, які за медичними висновками не можуть проживати в одній кімнаті з іншими членами сім`ї, за № 1, зняти (а.с. 18).

Як вбачається з витягу з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 97-1 від 18.02.2015 року «Про квартирний облік громадян», з урахуванням рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2014 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2014 року про скасування пункту 5 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 414-1 від 17.08.2006 року «Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень зі складу службових», щодо надання двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , поновлено ОСОБА_2 з сім`єю в складі 2 осіб ( ОСОБА_3 донька) на квартирному обліку для позачергового отримання житла у списку осіб, які переселяються з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з дати попереднього перебування 29.01.2002 року (а.с. 19).

18.02.2015 року Виконавчий комітет Луцької міської ради своїм листом № С-66/1.2-100 у відповідь на звернення ОСОБА_2 про виділення квартири її сім`ї з врахуванням рішення суду щодо скасування пункту 5 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 414-1 від 17.08.2006 року «Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень зі складу службових», повідомив позивачку, що за наданими останньою документами щодо поновлення її на квартирному обліку, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 97-1 від 18.02.2015 року «Про квартирний облік громадян» її було поновлено на квартирному обліку з 29.01.2002 року. Однак, у зв`язку з відсутністю вільних квартир (на момент надання даної відповіді), вирішити питання надання сім`ї заявниці іншого житла немає можливості, у зв`язку з чим дане питання буде вирішеним за умови надходження житла для забезпечення відповідної категорії громадян (а.с. 15).

Разом з тим, своїм листом № С-66/4-210 від 11.08.2015 року виконавчий комітет Луцької міської ради повідомив ОСОБА_2 , що (на момент надання даної відповіді) її було включено до списку осіб, які переселяються з територій, із забрудненої зони внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС під № 82 та в список осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії під № 61. Також роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування з 2013 року (по момент надання даної відповіді), особи з числа постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС житлом у м. Луцьку не забезпечувалися. З урахуванням наведеного, вирішити питання надання сім`ї ОСОБА_2 іншого житла немає можливості (а.с. 46).

Про аналогічні обставини виконавчим комітетом Луцької міської ради було повідомлено ОСОБА_2 й листом № С-3-100 від 16.01.2016 року (а.с. 47).

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 просить зобов`язати виконавчий комітет Луцької міської ради надати їй, як особі з інвалідністю 3-ї групи по Чорнобильській АЕС та її недієздатній доньці ОСОБА_3 , особі з інвалідністю І «А» по Чорнобильській АЕС, законним представником якої вона являється, позачергово в терміновому порядку житло.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , до Виконавчого комітету Луцької міської ради про зобов`язання надати житло позачергово та у терміновому порядку, суд виходить із основоположної юридичної природи механізму забезпечення житловою площею осіб, постраждалих саме внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на положення п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 20 вказаного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги - позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві Ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно ст. 63 вказаного Закону забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється за рахунок бюджетних коштів, які враховуються при визначенні між бюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Згідно п. «а» пп. 12 ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення заходів щодо ведення в установленому порядку єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Крім того, ст. 15 ЖК Української РСР передбачено, що Виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті:

1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30);

2) керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради;

3) здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (частина перша статті 18);

4) здійснюють контроль за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду;

5) здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39);

6) приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (стаття 52);

7) здійснюють облік громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу (частина четверта статті 134), затверджують списки осіб, які вступають до житлово-будівельного кооперативу, і рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу про прийом до членів кооперативу та про надання квартири (частина шоста статті 137, частина перша статті 141);

8) здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків, скасовують рішення загальних зборів або правління житлово-будівельного кооперативу, що суперечать законодавству (стаття 138);

9) приймають рішення про включення жилих приміщень до числа службових (стаття 118), затверджують рішення загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених про включення жилих приміщень у будинках колгоспів до числа службових і перелік категорій робітників, яким можуть надаватися такі приміщення (стаття 120);

10) видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141);

11) видають охоронні свідоцтва (броню) на жилі приміщення (стаття 75);

12) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154);

13) подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178).

Виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Зазначене дає підстави для висновку, що забезпечення (фінансування) жилою площею осіб, які мають статус постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється з коштів Державного бюджету України.

Тобто, виконавчий комітет Луцької міської ради здійснює ведення реєстру осіб, які переселяються з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, однак безпосередньо не забезпечує житлом вказаної категорії осіб за кошти місцевого бюджету.

Отже, забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС не належить до компетенції виконавчого комітету Луцької міської ради, а є обов`язком держави.

Так, суд звертає увагу на ту обставину, що своїми листами від 18.02.2015 року № С-66/1.2-100 та від 16.01.2016 року № С-3-100, виконавчий комітет Луцької міської ради повідомляв ОСОБА_2 про те, що її з сім`єю в складі 2 осіб ( ОСОБА_3 донька) поновлено на квартирному обліку для позачергового отримання житла у списку осіб, які переселяються з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з дати попереднього перебування 29.01.2002 року.

Разом з тим, п. 5 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 414-1 від 17.08.2006 року «Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень зі складу службових», щодо надання двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , був скасований лише 18.02.2015 року.

При цьому, починаючи з 2013 року, та на момент скасування п. 5 вищевказаного рішення виконавчого комітету Луцької міської ради, особи з числа постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС житлом у м. Луцьку не забезпечувалися, у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування.

Зазначене свідчить про відсутність порушень вимог чинного законодавства з боку відповідача - виконавчого комітету Луцької міської ради щодо надання ОСОБА_2 з сім`єю в складі 2 осіб ( ОСОБА_3 донька) іншого житла, як особам, які переселяються з територій, із забрудненої зони внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС так і особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії.

Згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Розподіл бюджетних коштів здійснюється з урахуванням кількості громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку), згідно з поданими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями даними.

Тому належним відповідачем, як суб`єкт, який забезпечую жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, на думку суду, повинна бути відповідна обласна державна адміністрація.

Разом з тим, даний цивільний позов пред`явлено до виконавчого комітету Луцької міської ради, тобто до неналежного відповідача.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі..

Однак, підчас розгляду даної справи, ані позивачем, ані її представником відповідне клопотання про залучення до участі у ній співвідповідача до суду подано не було.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , до Виконавчого комітету Луцької міської ради, який є неналежним відповідачем у цьому спорі, про зобов`язання надати житло позачергово та у терміновому порядку задоволенню не підлягає.

Разом з тим, іншим доводам позовної заяви, які стосуються предмету доказування, судом у даному рішенні не оцінюються, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і обґрунтованість заявлених позовних вимог може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

На підставі ст. 16 ЖК України, Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , до Виконавчого комітету Луцької міської ради про зобов`язання надати житло позачергово та у терміновому порядку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи.. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 10 грудня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська