ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року

м.Харків

справа № 645/51/17

провадження № 22-ц/818/1976/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Кругової С.С.

суддів: Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення власника в квартиру, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - державний реєстратор - нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна про визнання протиправним, скасування записів про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14 січня 2019 року, постановлена суддею Іващенко С.О.,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про вселення власника в квартиру.

20 вересня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про визнання протиправним, скасування записів про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії.

14 січня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 -ОСОБА_5 подав клопотання про зупинення провадження у справі.

Клопотання вмотивовано тим, що в провадженні Дніпровського районного суду м.Києва є кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 10.02.2017 року за обвинуваченням Стрельченко Олени Володимирівни у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, в якому ОСОБА_6 є потерпілою.

Кримінальне провадження стосується незаконного шахрайським шляхом заволодіння майном - квартирою АДРЕСА_2, яка є предметом спору по цивільній справ. У вказаній кримінальному провадженні ОСОБА_2 визнана потерпілою. На даний час кримінальне провадження не розглянуто.

У зв'язку з чим, позивач за зустрічним позовом вважає, що об'єктивно та всебічно неможливо розглянути дану цивільну справу до закінчення розгляду кримінального провадження.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 січня 2019 року провадження по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про вселення власника в квартиру, за зустрічним позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - державний реєстратор - нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна про визнання дій протиправними, скасування записів про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії - зупинено до розгляду кримінального провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 10.02.2017 року за обвинуваченням Стрельченко Олени Володимирівни у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України (Справа № 755/5798/18) відповідно до квартири АДРЕСА_2 в якому ОСОБА_6 є потерпілою .

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду для продовження розгляду, посилаючись на ті обставини, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказує, що зупиняючи провадження по справі суд першої інстанції не врахував висновків, викладених в постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-923цс15, від 01 лютого 2017 року № 6-1957цс16, від 07 жовтня 2015 року № 6-1367цс15, в яких зазначено, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Зазначає, що дана справа, з урахуванням норм ЦПК, вже мала бути розглянута судом першої інстанції по суті заявлених позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у вчиненні кримінального правопорушення, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд цивільної справи є неможливим до вирішення по суті іншої справи, а провадження по даній цивільній справі підлягає зупиненню, так як висновки суду по кримінальному провадженню можуть вплинути на вирішення по суті заявленого позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам цивільно - процесуального закону ухвала суду першої інстанції не відповідає в повному обсязі.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України - суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до змісту п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України - провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

За змістом статті 210 ЦПК суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Такий же висновок застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України в редакції 2004 року, (стаття 251 діючого ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що у даній справі, предметом спору за первісним позовом є вселення ОСОБА_1 в належну йому квартиру, за зустрічним позовом предметом є визнання протиправним, скасування записів про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме спірну квартиру АДРЕСА_2 та зобов'язання вчинити певні дії.

Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом кримінальної справи за обвинуваченням Стрельченко Олени Володимирівни у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України.

Згідно довідки Дніпровського районного суду м.Києва вбачається що в провадженні Дніпровського районного суду м.Києва є кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 10.02.2017 року за обвинуваченням Стрельченко Олени Володимирівни у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, в якому ОСОБА_6 є потерпілою.

Відповідно до копії Повідомлення про підозру від 09.02.2018 року Стрельченко Олені Володимирівни за ч.3 ст.365-2 КК України, вбачається, що Стрельченко О.В. підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у вчиненні дій попри заборону відповідно до Законів України «Про нотаріат» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, згідно якими, забороняється проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно у разі постановлення рішення суду про заборону вчинення таких дій та наявності обтяжень у державному реєстрі речових прав вчиненні дії з реєстрації прав власності на кв.№163 в буд.№13 по вул. Амосова (Корчагінців) в м.Харкові за ОСОБА_1 (а.с. 160 том 1).

Так судом першої інстанції не взято до уваги висновки Верховного Суду України у Постанові від 04.11.20'5 року у справі №9-923цс15.

Постановляючи рішення судом першої інстанції не зазначив, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої (кримінальної) справи з огляду на те, що, незалежно від установлення судом у кримінальній справі фактів стосовно шахрайських дій приватного нотаріуса відносно позивачки, у цивільній справі, предметом позову у якій є вселення до належної на праві власності квартири, а зустрічна позовна заява стосується питання про визнання протиправним та скасування записів про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, суд повинен вирішити питання про відповідність або невідповідність змісту цих правочинів ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, інтересам суспільства, його моральним засадам; про наявність або відсутність підстав для визнання протиправними таких дій, на які посилалась відповідачка, мотивуючи позовні вимоги, а також про те, які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд повинен дослідити наявні у справі докази, з'ясувати обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених цими доказами.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку щодо зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення власника в квартиру, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - державний реєстратор - нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна про визнання протиправним, скасування записів про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії, який зроблений без належного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 379, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст.384, ст. 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.О. Бровченко

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 21 березня 2019 року