Номер провадження 6/495/275/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Охримчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження виїзду особи (боржника) ОСОБА_1 за межі України,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2019 року відділ Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

03.10.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження виїзду особи (боржника) ОСОБА_1 за межі України передано для розгляду до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Відповідно до ст.31 ЦПК України.

27.11.2019 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу передано на розгляд судді Мишко В.В.

Так, заявник зазначає, що у провадженні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Журавльова Є.В. знаходиться виконавче провадження №58866176 з виконання постанови №461/1570/17 від 07.03.2017 року, яка видана Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків № НОМЕР_1 ) на користь Держави штрафу у розмірі 12 813 985,91 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 58866176 винесена 11.04.2019 року та направлена за адресою вказаною у виконавчому документі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби встановлено, що боржник неодноразово перетинає Державний кордон України, про що свідчить відповідь на запит державного виконавця відділу (список відповідей додається).

03.05.2019 року направлено вимогу державного виконавця згідно якої зобов`язано яка з`явитись до старшого державного виконавця в термін до 13.05.2019 року до приміщення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, 37, 65091 (2й поверх). Боржник не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову викриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження замовною кореспонденцією з повідомленням про вручення (копія реєстру на рекомендованої кореспонденції додасться).

Отже, боржник, згідно Закону України «Про виконавче провадження» повідомлений про початок примусового виконання рішень.

Станом на теперішній час вимоги виконавчого документа боржником не виконано.

В ході примусового здійснення виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, про що винесено відповідну постанову.

Боржником вимоги виконавчого документу не виконано.

Боржник повідомлений належним чином про відкрите виконавче провадження відносно нього, проте вимоги виконавчого документа не виконано, будь-яких пояснень, листів на адресу Відділу боржник не надавав, що свідчить про ухилення від виконання боржником зобов`язань за виконавчим документом.

До теперішнього часу боржником жодним чином не повідомлено державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником або про обставини, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, що також свідчить про відсутність відповідних дій боржника, спрямованих на виконання рішення суду.

Крім того, майна боржника, на яке можливо звернути стягнення для забезпечення виконання вимог виконавчого документа не виявлено, що підтверджується довідками реєструючих установ та актами державного виконавця.

Згідно відповіді боржник не одноразово перетинає державний кордон України (копія відповіді додається).

03.05.2019 виконавцем відділу направлено на адресу боржника вимогу державного виконавця щодо явки до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у зв`язку з чим боржник не з явився, про причини не явки не повідомив.

Враховуючи викладене, з метою запобігання залишення боржником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 на території України та недопущення ускладнення виконання виконавчого документа про стягнення з боржника коштів, необхідно обмежити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 у праві виїзду за межі території України.

На підставі наведеного державний виконавець звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке клопотання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, суб`єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Верховний Суд України в судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року зазначив, що з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите, зокрема, у пункті 18 частини третьої статті 11 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи божника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження виїзду особи (боржника) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Мишко