Справа № 128/2809/19
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області про виділ частки майна, що є у спільній сумісній власності,-

Встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся з позовом доСокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області про виділ частки майна, що є у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 склали договір міни з ОСОБА_4 . Згідно вказаного договору у власність Вишнівських перейшло ціле будинковолодіння з відповідними господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 2 за реєстровим номером 335. Договір міни посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенко Д.Ю., від 25.07.1997 року, зареєстровано в реєстрі за № 7568. В подальшому на підставі рішення Парпуровецької сільської ради від 19.10.2007 ОСОБА_3 надано у власність земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0,1295 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 являється матір`ю ОСОБА_5 1979 року народження та ОСОБА_6 1981 року народження. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають та зареєстровані по теперішній час в будинковолодінні за АДРЕСА_1 з 1997 року. ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована за тією ж адресою що і її сини, а саме за АДРЕСА_1 з 1997 року. Таким чином, до смерті ОСОБА_3 , на праві спільної сумісної власності кожному ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ) належала 1/3 частки домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 . У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Так, відповідно 1/3 частина будинковолодіння, яка належала покійній ОСОБА_7 . ОСОБА_8 може бути розділена між її синами - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .Згідно висновку про ринкову вартість 1/3 частки домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , складає 99 985 грн. Таким чином, вищевказане будинковолодіння підлягає поділу в рівних долях між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та становить 1/2 для кожного із них. Дійти згоди щодо вирішення питання поділу спільного майна в досудовому порядку не представилось можливим, а тому у відповідності до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 змушені звернутись до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів. З огляду на вищевикладене позивачі звернулась з даним позовом до суду, яким просять виділи в натурі належну їм частку майна.

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник позивачів адвокат Мельниченко В.М. надав суду заяву, згідно якої справу просить слухати за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує та просить задовільнити. Змін та доповнень не має.

Представник відповідача Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області надали суду заяву про слухання справи у їх відсутність. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.07.1997 року в м. Вінниці ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 склали договір міни з ОСОБА_4 . Згідно вказаного договору у власність Вишнівських перейшло ціле будинковолодіння з відповідними господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 2 за реєстровим номером 335. Договір міни посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенко Д.Ю., від 25.07.1997 року, зареєстровано в реєстрі за № 7568 (а.с.7, 16-21).

На підставі рішення Парпуровецької сільської ради від 19.10.2007 ОСОБА_7 надано у власність земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0,1295 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями державних актів (а.с.2425).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 в м. Вінниця Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.03.2019 року (а.с.15).

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 1979 року народження та ОСОБА_1 1981 року народження, що підтверджується копіями свідоцт про народження останніх (а.с.10,14).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають та зареєстровані по теперішній час в будинковолодінні за АДРЕСА_1 з 1997 року, що підтверджується копією довідки № 2205 від 23.09.2019 року виданої Хижинецькою сільською радою Сокиринецької ОТГ Вінницького району Вінницької області (а.с. 26).

ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована за тією ж адресою що і її сини, а саме за АДРЕСА_1 з 1997 року, що підтверджується копією довідки № 2206 від 23.09.2019 року виданої Хижинецькою сільською радою Сокиринецької ОТГ Вінницького району Вінницької області (а.с. 27).

Таким чином, до смерті ОСОБА_3 , на праві спільної сумісної власності кожному ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 ) належала 1/3 частки домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 .

Згідно висновку про ринкову вартість 1/3 частки домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , складає 99 985 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. (а.с.22-23).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно п.п. 6, 7Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» виділ часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий за умови, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При поділі будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до абз.1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно п. 7 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 «Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учасників спільної власності, частка якого зменшилася».

На підставі п. 6 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 « розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті або місцевості».

Компенсація між сторонами не ставиться.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відповідно до ст. 173 СК України, батьки і діти, зокрема ті, які спільно проживають, можуть бути самостійними власниками майна.

Згідно ч. 1 ст. 175 СК України, майно набуте батьками і дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи вище викладене, оскільки технічно можливо виділити 1/2 частин будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак сторони мають змогу провести поділ лише в судовому порядку, то позов слід задовольнити та виділити належну позивачам частку в натурі на виділену одиницю.

Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд вирішує залишити за позивачами, що відповідає їх волі викладеній в заяві.

На підставі викладеного та керуючись ст. 173,175 СК України, ст. ст. 15, 16, 319, 321,328, 357, 368,392 ЦК України, ст. ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд-

Вирішив:

Позов - задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на праві власності 1/2 частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на праві власності 1/2 частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_1 .

Право спільної часткової власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - припинити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Відповідач: Сокиринецька ОТГ Вінницького району Вінницької області с. Хмжинці, вул. І.Богуна,59 Б, Вінницького району Вінницької області.

Суддя І.А. Ганкіна