ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4338/19 Номер провадження 22-ц/814/2849/19Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Пікуль В.П., Триголов В.М,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтави на рішення Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2019 року (час ухвалення судового рішення з 09:53:57 год. по 11:03:31 год.; дата виготовлення повного тексту судового рішення 10 вересня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно експлуатаційного відділу м.Полтави про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з КЕВ м.Полтави на його користь матеріальну шкоду у розмірі 3500 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Заявлені вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по утриманню гуртожитку невжиття заходів з очищення даху, внаслідок чого в результаті падіння льоду з покрівлі будинку було пошкоджено його особисте майно: кріплення для білизни і зовнішній блок кондиціонера.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з КЕВ м.Полтави на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 3500 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

В апеляційній скарзі КЕВ м.Полтави, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції при вирішенні спору не звернув уваги на положення Договору № 55 від 01.03.2011 року, яким не передбачено обов`язок балансоутримувача будинку здійснювати роботи з очищення даху. Суд також не дав належну оцінку тому факту, що позивач змонтував додаткове обладнання на зовнішній стіні будинку без дозволу балансоутримувача.

Визначений позивачем розмір моральної шкоди, з яким погодився суд, не є обґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 навів свої заперечення на доводи апеляційної скарги та, стверджуючи про їх необґрунтованість, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Зокрема, у відзиві з посиланням на ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», конкретні положення Договору № 55 від 01.03.2011 року, акти, складені представниками відповідача, заперечуються твердження апеляційної скарги про відсутність у відповідача обов`язку здійснювати заходи з очищення даху будинку від снігу і льоду.

Окрім того, у відзиві стверджується, що доводи відповідача про необхідність отримання у нього дозволу на монтаж кондиціонера суперечать положенням Постанови КМУ №406 від 07 червня 2017 року.

На переконання позивача розмір моральної шкоди визначений у відповідності до встановлених судом обставин, у тому числі того факту, що задля реалізації гарантованих законом прав позивач мав неодноразово звертатися до суду.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є квартиронаймачем та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 701 від 19.02.2019 року будинок по АДРЕСА_2 м. АДРЕСА_3 (а.с.15).

01.03.2011 року між ОСОБА_1 та КЕВ м. Полтави укладений договір №55 про надання послуг по утриманню гуртожитку та відшкодування витрат за надані комунальні послуги (а.с.19).

Відповідно до укладеного договору Балансоутримувач (КЕВ м. Полтави) зобов`язується:

-п. 2.1.1. Виконувати весь комплекс робіт по утриманню гуртожитку, нежитлових приміщень та створенню необхідних умов для проживання в гуртожитку Квартиронаймачам та особам, що з ними проживають, відповідно до правил користування гуртожитком.

- п. 2.1.2 Своєчасно вживати заходи щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов`язаних з технічним станом гуртожитку та його інженерним обладнанням, (копія додається).

ОСОБА_1 обладнав квартиру кв. АДРЕСА_4 кондиціонером марки DELF, який придбаний у ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (а.с.30).

На початку 2019 року над квартирою АДРЕСА_4 було пошкоджено покрівлю даху та парапетів.

02.01.2019 року згідно наказу начальника КЕВ м.Полтави начальником відділенням експлуатаційних фондів КЕВ м.Полтави Безпалою Н., інженерами ОСОБА_2 та Ждановим ОСОБА_3 проведено огляд даху, покрівлі жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , і складено акт, згідно якого стан м`якої покрівлі з руберойду задовільний і придатний для подальшої експлуатації. Покриття парапетів з оцинкованої сталі товщиною 8-0,7 мм частково деформовані, вражені іржею, відірвані та потребують заміни на площині до 3,00 м2. Стан примикань покрівлі до парапетів в цілому задовільний, в 2-х місцях потребує відновлення гідроізоляції близько 10 см (а.с.21).

04.02.2019 року внаслідок падіння льоду з покрівлі будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , пошкоджено майно позивача, а саме: кріплення для білизни та зовнішній блок кондиціонера, розміщений на зовнішній стіні будинку, та підведені до нього мідні трубки, проводка.

З цього приводу була викликана поліція та в ході перевірки складено відповідний висновок. Роз`яснено ОСОБА_1 , що даний факт належить до кола цивільно-правових відносин і вирішується шляхом подання цивільного позову до суду про відшкодування матеріальних збитків (а.с.16).

Згідно акту здачі-прийому виконаних робіт (послуг) №247 від 05 березня 2019р. ТОВ «ЕРІФЛОУ» проведено ремонтні роботи пошкодженого кондиціонера ОСОБА_1 і вартість робіт склала 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень (а.с.17).

Відповідно до товарного чеку від 05.03.2019 року ОСОБА_1 здійснено оплату коштів за ремонт кондиціонера у сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень ТОВ «ЕРІФЛОУ» (а.с.18).

Згідно Виписного епікризу № 299 від 15.03.2019 року з 05.03.2019 року по 15.03.2019 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у «Територіальному медичному об'єднанні МВС України по Полтавській області» з діагнозом посттравматичний кардіосклероз з порушенням серцевого ритму (а.с.31).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року, залишеним без змін Другим апеляційним адміністративним судом від 30 липня 2019 року, задоволений частково позов ОСОБА_1 : визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні від 10 березня 2019 року (вимоги про вжиття заходів з усунення недоліків покрівлі даху будинку); зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 та вжити заходів реагування (а.с.68-72).

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини учасники справи не заперечують.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на правову позицію висловлену Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14 від 03.12.2014 року та виходив з того, що у зв`язку з невиконанням покладених законодавством України та умовами Договору № 55 про надання послуг по утриманню гуртожитку та відшкодування витрат за надані комунальні послуги від 01.03.2011 року обов`язків КЕВ м. Полтави, позивачу було завдано матеріальних збитків, а внаслідок порушення прав позивача, останній переніс сильні, душевні хвилювання, стреси та психо-емоційні навантаження, що в свою чергу вплинули на його стан здоров`я, а тому є справедливим стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн..

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані як загальними нормами цивільного законодавства, що регулюють деліктні правовідносини, так і спеціальними нормами, які регулюють правовідносини у сфері надання комунальних послуг.

Згідно із частиною першою ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

За загальним правилом (ч.1 ст.1167 ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. На потерпілу особу покладається лише обов`язок довести факт завдання шкоди та її розмір.

Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом (стаття перша ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтею п`ятою ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно ст.24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний, зокрема забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно пункту 7 ч.1 ст.17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005р. затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, положеннями пункту 1.5. яких визначено, що утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, визначених наказом Держжитлокомунгоспу України №150 від 10.08.2004р. ("Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд").

Підпунктом п.1.1.8.6. вказаного Примірного переліку визначено, що до тримання будинків і споруд та прибудинкових територій входить скидання з дахів та покрівель снігу та льоду.

Порядком формування тарифів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 515 від 17 липня 2015 року, визначені складові тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які включають роботи з прибирання технічних поверхів, підвалу та покрівлі будинку.

Полтавською міською радою на одинадцятій сесії сьомого скликання постановлено рішення від 16 червня 2017 року про затвердження Правил благоустрою міста Полтава у новій редакції.

Статтею 17 Правил на власників, балансоутримувачів жилих, культурно-побутових, промислових та інших будинків і споруд, покладений, зокрема обов`язок своєчасно очищати будинки та споруди від снігу, криги та бурульок, огороджувати місця можливого падіння снігу, криги та бурульок, елементів будинків і споруд, встановлювати попереджувальні інформаційні покажчики.

Аналіз наведених нормативних актів дає підстави для висновку про те, що відповідач по справі як балансоутримувач будинку, у якому мешкає позивач, був зобов`язаний своєчасно і якісно проводити роботи з очищення даху будинку від льоду і криги.

Відповідач по справі не надав суду належних, допустимих і достатніх доказів у підтвердження сумлінного виконання своїх обов`язків з утримання будинку, у тому числі у частині забезпечення належного стану даху будинку, своєчасного очищення даху від снігу, криги і бурульок.

Позивачем доведено належними і допустимими доказами факт пошкодження його власного майна внаслідок падіння криги з даху будинку. Цей факт не заперечується і відповідачем.

За таких обставин є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивачу (його майну) завдана шкода внаслідок бездіяльності відповідача.

Ставлячи під сумнів докази позивача про розмір заподіяної матеріальної шкоди (а.с.17,18), відповідач всупереч приписам ст.81 ЦПК України не подав суду доказів, які б спростовували цей факт. Посилання в апеляційній скарзі на те, що ремонт кондиціонера був проведений лише через місяць після події до уваги не приймаються, так як надані позивачем документи акт приймання-передачі виконаних робіт і товарний чек, свідчать про те, що такі роботи (ремонтні) за станом на 05 березня 2019 року вже були виконані та оплачені.

Не можна визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ризик пошкодження майна лежить на позивачеві, так як він не отримував у балансоутримувача дозвіл на монтаж кондиціонера.

Пунктом 3.2.4. Договору №55 від 01 березня 2011 року передбачено право квартиронаймача за письмовою згодою балансоутримувача виконувати за власний рахунок ремонтні роботи по поліпшенню умов проживання в житловому приміщенні.

Договір не містить тлумачення (розшифровку) терміну «ремонтні роботи по поліпшенню умов проживання», відсутнє також і законодавче загальне визначення цього поняття.

Наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10.08.2004р. (із змінами) затверджений Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, у якому відсутня така послуга з ремонту як монтаж (влаштування) кондиціонера в окремій квартирі (житловому приміщенні), при цьому такі роботи (монтаж кондиціонера) не відносяться до робіт (капітальний ремонт) з улаштування нової, відновлення або перевлаштування системи вентиляції будинку (п.2.11.20 Примірного переліку).

Окрім того, згідно Постанови КМУ № 406 від 07 червня 2017 р. реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення внутрішніх систем вентиляції віднесено до будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Тлумачення відповідачем п.3.2.4. Договору №55 від 01 березня 2011 року таким чином, що позивач був зобов`язаний отримати дозвіл на встановлення кондиціонера у своїй квартирі суперечить положенням ст.100 ЖК України.

Отже, з наведених підстав до спірних правовідносин не можуть бути засновані приписи ст. 323, ст.773 ЦК України щодо покладення на позивача ризику пошкодження його майна.

Стосовно доводів апеляційної скарги про необгрунованість визначеного судом розміру відшкодування моральної шкоди апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Норми закону, якими врегульовані правовідносини з відшкодування моральної шкоди, жодним чином не ставлять визначення розміру відшкодування у залежність від статусу особи, яка заподіяла шкоду, зокрема статусу державної установи, що фінансується за рахунок бюджетних коштів. Аналогічним чином, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

На переконання апеляційного суду при визначенні розміру моральної шкоди суд першої інстанції в повній мірі дотримався засад добросовісності, справедливості та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), що входять до змісту принципу верховенства права, врахував розмір душевних страждань, яких позивач зазнав, тривалість часу, протягом якого винна особа не вчинила жодної дії, спрямованої на усунення негативних наслідків, що настали для позивача, характер майнових втрат.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги з урахуванням практики Європейського суду з прав людини у питанні застосування і тлумачення п.1 статті 6 Конвенції (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року) не потребують детальної оцінки з урахуванням характеру спору, наданих у справу доказів, встановлених фактичних обставин та правових позицій сторін спору.

Зважаючи на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.371, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтави залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 04 грудня 2019 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді В.П.Пікуль

В.М. Триголов