Ухвала

02 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 199/4105/17-ц

провадження № 61-5975св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року у складі судді Руденко В. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання шлюбу недійсним.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . На похоронах батька він дізнався, що за 25 днів до його смерті між ним та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований 01 червня 2016 року в Соборному (Жовтневому) відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається із квартири АДРЕСА_1 . Після смерті батька позивач у встановлений законом шестимісячний строк, звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бунякіної О. В. для прийняття спадщини, на підставі якої заведена спадкова справа № 59156263 та йому надано витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Його батько помер від цирозу печінки, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть від 26 червня 2016 року № 568. Перед смертю він знаходився у тяжкому стані та лікувався наркотичними препаратами. З 29 квітня по 20 травня 2016 року знаходився на лікувальні в міській лікарні, його стан був тяжким. Відповідач працює медсестрою та обслуговувала район, де мешкав батько. Вважає, що відповідач скористалася тим, що батько постійно перебував у стані наркотичного сп`яніння, у результаті чого не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними, та задіявши свої зв`язки, уклала з ним шлюб у зовсім іншому відділі РАЦС. Батько не збирався укладати шлюб, його укладено без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, а лише з метою отримання у власність квартири, яка належала батьку.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив визнати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 01 червня 2016 року та зареєстрований Соборним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, недійсним із моменту його укладення.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів того, що ОСОБА_3 в момент реєстрації шлюбу страждав тяжким психічним розладом, перебував у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і (або) не міг керувати ними, або, що шлюб зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини у справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У березні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Судукасаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, не повідомивши його належним чином про день, час та місце судового засідання. Перед смертю батько знаходився у вкрай тяжкому стані та потребував адекватного знеболювання наркотичними препаратами.

У травні 2019 року Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подало відзив на касаційну скаргу.

Відповідно до частини четвертої статті 395 ЦК України до відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Частиною четвертою статті 183 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

До відзиву Соборним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не додано докази надсилання його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. У зв`язку з цим Верховний Суд залишає цей відзив без розгляду.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання шлюбу недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року призначити до судового розгляду на 18 грудня 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков Г. І. Усик