Провадження № 6/686/387/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря Антосєва В.П.,

представника заявника Кучевської ОСОБА_1 В ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Хмельницький заяву виконавчого комітету Хмельницької міської ради про відстрочення виконання рішення суду,-

встановив:

09 липня 2019 року виконавчий комітет Хмельницької міської радизвернувся в суд з заявою про відстрочення виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.10.2012 року у цивільній справі № 2218/18864/2012 за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про зобов`язання до надання житла.

Заяву мотивовано тим, що 02.07.2019 року виконавчим комітетом Хмельницької міської рили були отримана постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Чмира М.П. про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2019 року по виконанню виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду № 2218/18864/12, виданого 11.03.2019 року, про зобов`язання виконавчого комітету Хмельницької міської ради забезпечити благоустроєним жилим приміщенням сім`ю ОСОБА_3 . В постанові термін для добровільного виконання рішення суду вказано протягом десяти днів з моменту отримання постанови. Проте, заявник зазначає, що у вказаний термін рішення суду виконати неможливо у зв`язку з відсутністю житла, коштів для його придбання у міському бюджеті та великою кількістю невиконаних рішень судів щодо надання житла суддям та прокурорам, які тривалий час знаходяться на примусовому виконанні,

В судовому засіданні представник виконавчого комітету Хмельницької міської радизаяву підтримала, просила задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 та головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Чмир М.П. в судове засіданні не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про відстрочку виконання рішення суду не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.10.2012 року у цивільній справі № 2218/18864/2012 позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю, зобов`язано виконавчий комітет Хмельницької міської ради надати позачергово ОСОБА_3 з сім`єю в складі двох чоловік, в тому числі матері ОСОБА_4 , благоустроєне житлове приміщення в місті Хмельницькому у межах норм житлової площі.

Рішення суду набрало законної сили 12.02.2013 року.

З метою виконання рішення суду ОСОБА_5 звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Хмельницькій області.

24.06.2019 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою надано виконавчому комітету Хмельницької міської ради строк на добровільне виконання рішення суду строк 10 днів. Дана постанова отримана боржником 02.07.2019 року.

Проте, заявник зазначає, що у зв`язку з відсутністю житла, коштів для його придбання у міському бюджеті та великою кількістю невиконаних рішень судів щодо надання житла суддям та прокурорам, які тривалий час знаходяться на примусовому виконанні, виконати рішення суду в такий термін неможливо.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справі як суд першої інстанції, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення в судовому засіданні з викликом сторін. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно утруднюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з п.10 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу і порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Перелік обставин, що ускладнюють виконання рішення, не є вичерпним.

Категорія «обставин, що ускладнюють виконання рішення» має оціночний характер віднесення тих чи інших обставин залежить від судового розсуду, а також від надання доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Звертаючись із заявою про відстрочку виконання рішення суду, заявник просить відстрочити до 01.07.2020 року виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.10.2012 року по справі № 2218/18864/2012, тобто відстрочити на один рік.

Як встановлено судом, означене рішення суду набрало законної сили 12.02.2013 року. Тобто, з цієї дати виконавчий комітет Хмельницької міської ради мав змогу в добровільному порядку виконати це рішення, проте цього не зробив.

Норми ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачають обов`язок виконавчого комітету Хмельницької міської ради забезпечити сім`ю ОСОБА_3 благоустроєним жилим приміщенням відповідно до вищевказаного рішення суду.

Надані виконавчим комітетом Хмельницької міської ради до заяви копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, списку позачерговиків, які перебувають на квартирному обліку станом на 01.01.2019 року, суд розцінює як свідчення того, що заявник не виконує рішення судів й щодо інших осіб. Ці обставини не є винятковими і такими, що утрудняють виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано будь-яких належних доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 18, 260, 261, 435 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви виконавчого комітету Хмельницької міської ради про відстрочення виконання рішення суду відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд м. Хмельницького суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2019 року.

Суддя О.М. Палінчак