Житомирський апеляційний суд
Категорія 30 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи у м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2018 року постановлену під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф.

за матеріалами позовної заяви № 295/16271/18 за позовом ОСОБА_3 до Верховного суду про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом. Просила стягнути з Верховного Суду моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. В обґрунтування вимог зазначала, що Верховним Судом при розгляді клопотання про перегляд судових рішень допущені порушення норм процесуального права. У зв'язку із зазначеними неправомірними діями суду щодо неї, вона зазнала душевних страждань, що позбавило її можливості в реалізації звичок та бажань і призвело в свою чергу до погіршення відносин із оточуючими людьми та в неї погіршився стан здоров'я, а тому змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2018 року зазначену цивільну справу передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що направляючи справу за підсудністю до Печерського районного суду м.Києва, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що предметом позову є стягнення моральної шкоди, завданої діями суду, а тому при визначенні підсудності справи застосуванню підлягають положення ч.4 ст.28 ЦПК України, тобто за вибором позивача. Таким чином, на думку апелянта, в даному випадку спір підсудний Богунському районному суду м. Житомира.

Розгляд справи Житомирським апеляційним судом проведено згідно положень ст.369 ЦПК України.

Розглянувши матеріали позовної заяви в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Вирішуючи питання щодо підсудності справи, суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст.27 ЦПК України та передав справу на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Апеляційний суд не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЦПК України підсудність справ, у яких однією зі сторін є Верховний Суд або суддя цього суду, визначається за загальними правилами підсудності.

За загальним правилом підсудності позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.2 ст.27 ЦПК України).

Адресою місцезнаходження Верховного Суду є: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ, що належить до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Водночас згідно положень ч.4 ст.28 ЦПК України позови, пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За змістом позовної заяви ОСОБА_3 та її вимог спір виник з приводу відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна неправомірними, на думку позивачки, діями Верховного Суду під час розгляду клопотання про перегляд судових рішень та його незаконне повернення. Зазначені дії Верховного Суду зачіпають її конституційні права та законні інтереси та призвели до моральних страждань.

Позивач ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Богунського райсуду м. Житомира.

У п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції, що суперечить ч.16 ст.28 ЦПК України, відповідно до якого, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Крім того, зазначаючи про відсутність підстав щодо обрання підсудності за місцем проживання позивача, суд не звернув уваги, що загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності (альтернативна та виключна).

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що дана справа не підсудна Богунському районному суду м. Житомира є помилковим.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала судді першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, з направленням матеріалів позовної заяви для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2018 року скасувати, а матеріали позовної заяви направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складено 23.01.2019 року.