Справа № 477/2607/18
Провадження № 2/477/232/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2019 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої у справі судді Полішко В.В.,з секретарем Хлибовою Г.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 26 травня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При порушенні строків платежів по кожному з грошових будь-якому з грошових зобовязань передбачених договором більше ніж 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Крім того, відповідачем сплачується пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. При цьому, погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування ОСОБА_1 зобов'язувався здійснювати на умовах, передбачених кредитним Договором.
Оскільки відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Представник позивача в судове засідання не зявився. Одночасно з позовною заявою направив до суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Як вбачається з листа акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 07 липня 2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, позивач з 21 травня 2018 року змінив назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».
Згідно частини 2 статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворюванням, а отже не тягне правонаступництва.
Відповідач ОСОБА_1 судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. До суду були повернуті конверти з повідомленням про виклик до суду з відміткою листоноші «за закінченням строку зберігання», що суд розцінює, як ухилення від явки в судове засідання. Відзив відповідачем не подано.
Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
На підставі ухвали суду від 21 січня 2018 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне.
Судом встановлено, що 26 травня 2014 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «Приватбанк», за змістом якої він погодився, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг. (а.с.6).
Згідно з заявою позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які діяли на час укладення договору, а саме станом на травень 2014 року, а також Тарифами банку.
Відповідно до Договору приватне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту при укладенні договору на платіжну карту 2000,00 грн.
Згідно умов договору розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 30,00% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості(а.с.7).
Згідно з п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту.
Відповідно до п. 1.1.3.2.4 вказаних Умов та Правил, клієнт погодився зі зміною банком в односторонньому порядку тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту.
Розділом 2.1.1.12. Умов та Правил передбачено порядок нарахування та оплати процентів та порядок погашення боргових зобовязань. Зокрема, відповідно до п. 2.1.1.12.6. за користування Кредитом і Банк нараховує процент в розмірі, встановленому Тарифами Банка, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено пунктом 2.1.1.12.13.
Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов та Правилу відповідач доручив Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючій сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з розрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.
Справа розглядається за поданими Банком доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.
Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач здійснював погашення кредитного боргу та отримував грошові кошти з карткового рахунку на протязі всього періоду заборгованості.
Враховуючи викладене, умови кредитного договору, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту та процентами підлягає стягненню в повному обсязі.
Крім цього, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача пені за порушення кредитних зобовязань. На думку суду в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити з наступних підстав.
Так, згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил у разі виникненні прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., клієнт сплачує пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом.
Водночас, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Крім цього, позивачем як неустойка нараховано суми штрафу також за порушення строків виконання договірних зобовязань.
Частиною 1 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно з частиною 2 статті 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України).
Відповідно до ст.. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення наприклад порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така, правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
Таким чином, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України. При цьому штраф нараховано, в тому числі, й на суму пені, що не відповідає нормам ч. 2 ст. 549 ЦК України.
В звязку з порушенням відповідачем взятих на себе зобовязань щодо вчасної сплати кредитної заборгованості, суд вважає можливим стягнути неустойку у виді штрафу, що визначається як 5% від суми заборгованості (1965,33 грн. тіло кредиту + 648,48 грн. відсотки) х5% = 130,69 грн. та 500 грн. фіксовану частину штрафу.
Таким чином, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положення ст.ст. 625, 1049, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню частково. Підлягає стягненню заборгованість відповідача станом на 10 жовтня 2018 року у сумі 3244,50 грн., яка складається: заборгованості за тіло кредиту 1965, 33 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 648,48 грн.; штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина); штрафу в сумі 130,69 грн. (5% від суми заборгованості (1965,33 х 5%).
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282, ЦПК України,
Позов акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 26 травня 2014 року № б/н, станом на 10 жовтня 2018 року у сумі 3244 (три тисячі двісті сорок чотири) грн. 50 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 1965,33 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 648,48 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 130,69 грн.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», адреса: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, ;

відповідач ОСОБА_1, адреса: вул. Леніна, 141, с. Калинівка Вітовського району Миколаївської області, 57212, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Повний текст рішення складено та підписано 25 січня 2019 року.

Суддя В.В. Полішко