У Х В А Л А

05.12.2019 Справа №607/7242/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі, третя особа на стороні відповідача Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення матеріальної шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі, третя особа на стороні відповідача Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення матеріальної шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб. Просить стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання з відповідного рахунку Державної Казначейської служби України 36749,00 грн. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Ухвалою судді від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі, третя особа на стороні відповідача Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення матеріальної шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ухвали суду від 10 квітня 2019 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі, третя особа на стороні відповідача Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення матеріальної шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб до закінчення перегляду справи № 686/6775/18 об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі, третя особа на стороні відповідача Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення матеріальної шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб відновлено. Справу призначено до судового розгляду на 16 год. 15 хв. 05 грудня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 05 грудня 2019 року, учасники судового розгляду не з`явилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлені належним чином.

Від повноважного представника відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області 02 грудня 2019 року надійшло клопотання про закриття провадження у справі № 607/7242/19 у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В силу частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Публічно-правовим вважається спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Одним із критеріїв розмежування справ цивільної й адміністративної юрисдикції є суб`єктний критерій.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Предметом судового розгляду у даній справі є вимога судді у відставці про стягнення з держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України майнової шкоди у сумі 36749,00 грн., завданої позивачеві внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що завдало останньому майнової шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб.

З огляду на вказане можна зробити висновок, що спір виник після звільнення публічного службовця з посади, однак пов`язаний з вирішенням питань, які стосуються його діяльності на публічній службі, такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що спірні правовідносини фактично виникли після припинення публічної служби.

Відтак, виниклий між сторонами спір юрисдикційно підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до частини 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З урахуванням висновків, що містяться в Постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 у справі № 686/6775/18, зважаючи те, що розгляд даної справи належить до юрисдикції адміністративних судів, суд вважає, що слід закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі, третя особа на стороні відповідача Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення матеріальної шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 255, 256, 258, 260, 261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі, третя особа на стороні відповідача Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення матеріальної шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що розгляд його позовної заяви до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі, третя особа на стороні відповідача Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення матеріальної шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська