Справа № 161/4457/19
Провадження № 2/161/1726/19
У Х В А Л А

19 березня 2019 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про про визнання права власності на автомобіль.

Однак, вище вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

Позивачем, всупереч вимогам п. п. 2, 3, 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, позовна заява подана з порушенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме: у позовній заяві, про визнання права власності на майно, не вказана ціна позову, що в свою чергу унеможливлює достовірно встановити розмір судового збору який підлягає сплаті.

При цьому, ціна позову щодо вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, визначається його вартістю, а тому, суд зазначає наступне.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка обєктів у матеріальній формі».

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З огляду на те, що позовна заява не містить ціни позову та відсутній звіт про оцінку майна, що унеможливлює суд визначити ціну позову, а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду із вимогою про визнання права власності на рухоме майно, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Позивачу необхідно надати суду звіт про оцінку майна та квитанцію про сплату судового збору, який в сумі буде становити 1 відсоток від вартості майна.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, строк їх усунення не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу слід усунути недоліки, зазначені у дані ухвалі.

Керуючись ст.ст. 175-176, 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно - залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк виконає, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3