Справа № 336/350/19
Провадження № 2-з/336/1/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із вищевказаною заявою за змістом якої зазначив, що він у травні 2018 року придбав телевізор марки «Samsung UE49MU6400» через інтернет - магазин «NeyTron», адреса: м. Київ, вул. Славгородська, 49, однак через нетривалий час у червні-липні 2018 року виникли несправності у роботі телевізора, відтак він звернувся до сервісного центру, де йому було відмовлено у прийомі та ремонті телевізора, у звязку з тим, що телевізори вказаної марки в Україну не надходили для продажу. Заявник звернувся до продавця для гарантійного ремонту, звязався з менеджером, який йому почав грубіянити та вимагав відремонтувати телевізор за власні кошти. В подальшому, після декількох дзвінків заявнику було рекомендовано дати хабар у сервісному центрі або за власні кошти переслати телевізор до міста Києва та сплатити кошти за ремонт. Всі прохання заявника надати йому інформацію про власника (приватного підприємця) не виконувались, електронні листи не надсилались у звязку з тим, що адреса була помилковою. Після придбання телевізора йому так і не надіслали гарантійне зобовязання.

Як зазначає ОСОБА_1, ним було надіслано рекомендований лист з повідомленням, в якому останній зазначив про несправності телевізора та свої претензії, однак лист так і не було вручено отримувачу у звязку з тим, що за зазначеною адресою магазин відсутній, а також в подальшому повернулись і листи надіслані на інші адреси. В подальшому, після звернення до державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів зясувалось, що за адресою зазначеною на офіційному сайті магазин відсутній, приватний підприємець не встановлений, заяву ОСОБА_1 було перенаправлено до Національної поліції України, після чого останній і сам звернувся до поліції із заявою про вчинення шахрайства. За фактом розгляду його заяви від Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві було повідомлено ще дві адреси, однак за останніми магазин відсутній.

За твердженнями заявника, на даний час ні за телефонними номерами, ні за адресою, ні за електронною адресою він звязатися з працівниками магазину не може, офіційний сайт недоступний.

Однак, як зазначає заявник, після отримання товару у відділенні № 2 «Нова пошта» ним було відправлено грошовий переказ приватному підприємцю (можливо власника інтернет- магазину) 14.05.2018 року № 630142491 на отримувача ОСОБА_2, номер зазначений у квитанції ні за ким не закріплений за даними мобільного оператора. За даними «Нова пошта» на всі перекази понад 15 000, 00 грн. надаються документи та знімаються ксерокопії паспортів.

На підставі вищевикладеного заявник просить суд зобовязати відділення № 2 «Нова пошта» м. Запоріжжя надати йому дані про отримувача вищезазначеного грошового переказу від 14.05.2018 року на імя ОСОБА_2 на суму 18 000,00 грн. із зазначенням дати народження, місця реєстрації, тощо.

Заявник ОСОБА_1, представник відділення № 2 «Нова пошта» м. Запоріжжя та ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись у встановлено законом порядку.

Відповідно до частини 3 статті 118 Цивільного процесуального кодексу України неявка вищезазначених осіб не перешкоджає розгляду поданої заяви.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши заяву та матеріали надані в обґрунтування заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку статей 116, 117Цивільного процесуального кодексу України про забезпечення доказів.

Відповідно до частини 1 статті 116 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно з частиною 2 статті 116 Цивільного процесуального кодексу України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (частина 3 статті 116 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 117 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Згідно з частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заявником ОСОБА_1, який може набути статусу позивача, не обґрунтовано у своїй заяві необхідність забезпечення доказів та не доведено, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Керуючись статтями 81, 116-118 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Я.Р.Марко