Справа № 303/7167/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 квітня 2018 року, ухваленого суддею Монич В.О., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 04.07.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (змінено назву на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк") та ОСОБА_1 уклали договір кредиту 305/06/20-08, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 03.07.2025 року. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 40000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання, 04.07.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 305/06/20-08, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язався нести відповідальність за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору 305/06/20-08 від 04.07.2008 року. Однак відповідачі порушили умови кредитного договору і мають прострочену заборгованість станом на 28.11.2017 року на загальну суму 39282,68 доларів США, що складається із заборгованості: за кредитом - 35305,65 доларів США, по відсотках - 44,83 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3920, 19 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 12,01доларів США , яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13 квітня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором № 305/06/20-08 від 04.07.2008 року в розмірі 3977,03 доларів США , що еквівалентно 106724,68 грн, з яких : 44,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 203 грн. 03 коп. - заборгованість по відсоткам, 3920,19 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 105 199 грн. 36 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 12,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 322 грн. 29 коп. -пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Вирішено питання про судові витрати . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить змінити рішення суду в частині відмови у стягненні тіла кредиту в розмірі 35305,65 доларів США рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що предметом позову є солідарне стягнення суми боргу за кредитним договором, а предмет спору позову, на який посилається суд було звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв'язку з чим суд помилково дійшов висновку, що стягнення в частині тіла кредиту вже розглядалось судом. Крім того, апелянт зауважує, що після виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, борг по кредитному договорі не погашено, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог про стягнення боргу.

В іншій частині рішення суду ніким не оскаржено, а тому за приписами ст. 367 ЦПК України не є предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках, пеня з несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, а заборгованість по тілу кредиту в розмірі 35305, 65 доларів США не підлягає до задоволення, оскільки така стягнута рішенням суду від 23.01.2013 року.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч.1 ст. 611 ЦК України)

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріалами справи встановлено, що 04.07.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту 305/06/20-08, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 03.07.2025 року.

В забезпечення виконання зобов'язання, 04.07.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 305/06/20-08, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язався нести відповідальність за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору 305/06/20-08 від 04.07.2008 року.

Окрім того, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між даним банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 305/06/20-08 від 04.07.2008 відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23 січня 2013 року, задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 469 772,75 грн., в тому числі шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_1 та передане в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» нерухоме майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 шляхом продажу ПАТ «Укрсоцбанк» від власного імені будь - якій особі покупцеві за ціною не нижчою - 158677грн.

Згідно з даним рішенням з відповідачів стягнуто заборгованість станом на 22.11.2012 року, яка складається з : 20207,23 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками; 6400,09 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 32031,19 доларів США - поточна заборгованість по кредиту та нараховані відсотки в розмірі 134,51 доларів США, всього в сумі 58773,02 доларів США.

На підставі даного рішення суду і на його виконання ПАТ «Укрсобанк», згідно договору купівлі - продажу від 19.02.2013 року, продало дану квартиру за 160 000грн. ОСОБА_3

Таким чином, матеріалами справи доведено, що рішенням суду, яке набрало законної сили, вже стягнуто заборгованість по тілу кредиту, і в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в тому числі і тіла кредиту, банком продано іпотечне майно.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про повторне стягнення заборгованості за кредитним договором в частині тіла кредиту, є безпідставними, та обґрунтовано відмовив в цій частині в заявленому позові.

Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 23 січня 2019 року.

Головуючий :

Судді: