ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 березня 2019 року

м. Харків

справа № 626/1855/18

провадження № 22-ц/818/1341/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Константинова Д.С., -

у с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що є студентом другого курсу факультету міжнародно-освітніх програм денної форми навчання в Українській інженерно-педагогічній академії.

Посилаючись на те, що вона не працює та потребує матеріальної допомоги, яку батько має матеріальну можливість надавати, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 31.08.2018 року та до досягнення нею 23 років.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що не має можливості сплачувати аліменти, оскільки не працює за станом здоров'я.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що за станом здоров'я та за віком відповідач є працездатною особою, інших осіб на його утриманні не перебуває, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у нього можливості надавати їй матеріальну допомогу на період навчання.

Правом надати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою відповідача ОСОБА_2 та є студенткою другого курсу денної форми навчання Української інженерно-педагогічної академії.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за станом здоров'я відповідач не працює, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу доньці на період її навчання.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 працював водієм автотранспортних засобів у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фул», 21.09.2018 року, тобто після подачі ОСОБА_1 позову про стягнення з нього аліментів, звільнився з роботи за власним бажанням.

Згідно з копією протоколу мрт-обстеження ОСОБА_2 страждає на остеохондроз поперекового відділу хребта, проте будь-яких даних про неможливість у зв'язку з цим працювати або встановлення інвалідності матеріали справи не містять.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2, 1977 року народження, є особою працездатного віку, з останнього місця роботи звільнився у вересні 2018 року за власним бажанням, відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань та доказів неможливості працювати за станом здоров'я, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі ј частини від усіх видів доходу щомісяця.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року скасувати, прийняти нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (рнокпп НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (рнокпп НОМЕР_2) аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, на період навчання останньої, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 березня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова