Справа №173/1414/19
Провадження №2/173/873/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю : позивача ОСОБА_1

Третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_2

ОСОБА_3 . ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовський С.І., державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності і за позовною заявою третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_1 і Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності до відповідача Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовський С.І., комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації»

03.06.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 16.08.2019 року .

08.08.2019 року відповідачем Боровківською сільською радою надані письмові пояснення на позовну заяву.

16.08.2019 року судом постановлена ухвала про перехід до розгляду справи за правилами загального провадження, до у часті в розгляді справи залучені в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори. справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 08.10.2019 року.

10.09.2019 року третіми особами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подана позовна заява до ОСОБА_1 і Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2019 року дана позовна заява прийнята до розгляду в спільному провадженні з первісною позовною заявою.

08.10.2019 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засідання на 28 листопада 2019 року .

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

28.11.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_7 .

Його батьки: ОСОБА_8 і ОСОБА_9 уклали шлюб 18 березня 1995 року. Він є сином ОСОБА_7 , і ОСОБА_8 та онуком ОСОБА_5 , і ОСОБА_6

На день смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із садибного житлового будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Він звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровської районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Проте постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 24.04.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що й стало підставою звернення до суду.

Треті особи, що заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 і позовною заявою до Боровківської сільської ради і ОСОБА_1 ,про визнання права власності в поряду спадкування. Відповідно до поданої заяви просять визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування на садибний житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування позовних вимог посилаються на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх батько ОСОБА_10 .

На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .

Після смерті батька залишилось четверо дітей-спадкоємців: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ОСОБА_2 , і ОСОБА_4

Вони звернулись до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але постановами державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 18.12.2018 року ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що ними пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.05.2019 року їм було визначено додатковий строк для прийняття спадщини.

ОСОБА_4 був визнаний таким, що прийняв спадщину, так як на момент смерті ОСОБА_10 був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем.

З даним рішенням вони звернулись до державного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але їм стало відомо, що на спадщину претендує ще одна особа ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 02.08.2019 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як згідно листа КП «Верхньодніпровське БТІ» за № 693 від 03.07.2019 року зазначено, що право власності на спадковий житловий будинок визнано за ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської ради народних депутатів № 14/3 від 22.01.1988 року, що й стало підставою звернення до суду

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги за поданою ним позовною заявою підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично вкладені в позовній заяві. Також пояснив, що його прадід ОСОБА_10 , купив спадковий будинок у гр.. Гатальського. Після смерті прадіда в будинку проживали його дід - ОСОБА_5 , його баба - ОСОБА_6 , а також його ОСОБА_11 В ОСОБА_12 році померла його баба ОСОБА_6 і він звернувся із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину на будинок не отримав, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Проти задоволенн позовних вимог за позовною заявою третіх осіб заперечує в повному обсязі.

Відповідач, представник Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Верхньодніпровської районної державної нотаріальної контори, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовський С.І., і представник комунального підприємства « Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», в судове засідання не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Письмових пояснень суду не надали.

Треті особи, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 ,. ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , позовні вимоги за первісною позовною заявою визнали частково. Позовні вимоги за поданою ними заявою підтримали в повному обсязі. Пояснивши, що вони всі є спадкоємцями даного будинку і всі мають право на частку в даному будинку. Так як всі вони діти ОСОБА_10 . Свого часу вони були переселенцями. І приїхавши в дану місцевість їх батько купив спадковий будинок. Коли батько помер в будинку жив їх старший брат ОСОБА_13 , тому вони не заявляли про свої права на даний будинок, але коли померла дружина ОСОБА_5 ,. і будинок залишився без проживаючих, вони заявили про свої права на даний будинок. Даний будинок належав їх батькові згідно записів в по господарській книзі. Право власності на зазначений будинок на їхнього брата ОСОБА_5 . не визнавалось. Тому вони вважають, що їх брат не був власником зазначеного будинку . І на даний час вони всі як спадкоємці батька ОСОБА_10 , мають на нього право. Тому просять визнати за кожним з них право власності на спадковий будинок в рівних частинах.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно, що виникає в порядку спадкування. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що згідно довідки Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 27.06.2019 року № 820 ОСОБА_10 у 1973 році купив житловий будинок, який на даний час має адресу: АДРЕСА_1 , загальна площа земельної ділянки, закріпленої за даним будинком складає 0.60 га. і на даний час не приватизована.

Відповідно до довідки Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 01.07.2019 року № 835 встановлено, що згідно даних погосподарської книги з 1971 по 31.03.1978 року головою сім`ї був ОСОБА_10 .

Таким чином за життя ОСОБА_10 був власником будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_10 , відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що у ОСОБА_10 , було четверо дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження і про укладення шлюбів. Відповідно всі діти: ОСОБА_5 .. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_16 були спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 ,- Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із наданих суду матеріалів в управління спадковим майном фактично вступив син ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 01.07.2019 року № 835 в якій зазначено, що після смерті ОСОБА_10 31.03.1978 року за даними по господарської книги головою сім`ї став ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України в редакції 1963 року - Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Спадкоємці ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , протягом шести місяців після смерті ОСОБА_10 , не вичинили дій, передбачених ст.. 449 ЦК України в ред. 1963 року, так як у спадковому домоволодінні не проживали і заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали, що підтверджується і поясненнями третіх осіб ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 ,, які пояснили, що на той час вони вийшли заміж та проживали окремо своїми сім`ями, а також даними по господарської книги.

Спадкоємець ОСОБА_4 , на час смерті батька проживав разом з ним, але за його поясненнями в 1982 році виїхав до міста Кривого Рогу і знявся з реєстрації. Даний факт підтверджується і даними паспорта ОСОБА_4 , згідно якого останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Таким чином, хоч ОСОБА_4 ,. на день смерті ОСОБА_10 і був зареєстрований за місцем проживання останнього. Але доказів того, що саме він вступив у фактичне управління спадковим майном суду не надав.

Тому єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_10 , вступивши у фактичне управління спадковим майном став ОСОБА_5 , дід позивача.

В подальшому відповідно до рішення виконавчого комітету Боровківської сільської ради народних депутатів від 24.07.1987 року вирішено вважати можливим надані Верхньодніпровським БТІ матеріали на житлові будинку по Боровківській сільські раді направити до Верхньодніпровського райвиконкому для вирішення питання про оформлення права власності. Після прийняття рішенням райвиконком про оформлення права власності на житлові будинки, просити Верхньодніпровське БТІ підготувати свідоцтва про право власності на будинки, згідно списку, що додається,

Відповідно до рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської районної ради народних депутатів від 22.01.1988 року № 14/3 вирішено визнати право власності на житлові будинки громадян сіл Боровківськї сільської ради, згідно списку, що додається. У списку, що доданий до даного рішення під номером 23 зазначений ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. .

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином судом встановлено, що за життя саме ОСОБА_5 був власником житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як неотримання правовстановлюючого документу.

В подальшому власник зазначеного вище домоволодіння ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 ,. прийняла його дружина ОСОБА_17 у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України в редакції 2004 року, згідно якої - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так як ОСОБА_6 , протягом шестимісячного строку не подавала заяви про відмову від прийняття спадщини, що відкрилась після ОСОБА_5 , що підстверджуєжться даними спадкових справ, вона вважається такою, що прийняла її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , померла що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Як встановлено в судовому засіданні донькою ОСОБА_6 , і ОСОБА_5 , була ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до смерті спадкодавця ОСОБА_6 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 , вбачається, що до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка (пай), розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яку ОСОБА_6 , заповіла позивачеві ОСОБА_1 , та на яку останньому видане свідоцтво про право на спадщину.

Також до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , входить і житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який не охоплений заповітом

Відповідно будинок за адресою: АДРЕСА_1 входить до спадщини, відкрилась після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217ЦК України - Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 в ред. 2004 року - У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином відносно домоволодіння адресою: АДРЕСА_1 виникло спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення відповідно до ч. 1 ст.1266 ЦК України, згідно якої внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Так як мати ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , померла раніше спадкодавця ОСОБА_6 , спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_6 є позивач за первісною позовною заявою ОСОБА_1 .

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що саме у ОСОБА_1 , виникло право на спадкування за законом на вищезазначене домоволодіння, тому позовні вимоги за поданою ним заявою підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позовні вимоги за позовною заявою третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , про визнання за ними в рівних частинах права власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Як вже зазначалось вище зазначене домоволодіння входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 , яка фактично успадкувала дане домоволодіння після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , а не до складу спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_10 .

За родинними відносинами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,. і ОСОБА_4 , по відношенню до ОСОБА_5 , є рідними сестрами та братом, тобто відносяться до спадкоємців другої черги.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України - У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України - Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так як після смерті ОСОБА_6 , є спадкоємець першої черги, яким є позивач ОСОБА_1 , який бажає прийняти спадщину та своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відповідно у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,. і ОСОБА_4 , право на спадкування за законом не виникає, оскільки вони відносяться до спадкоємців другої черги і не можуть бути призвані до спадщини при наявності спадкоємця першої черги. ОСОБА_18 кий бажає прийняти спадщину. Тому позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,. і ОСОБА_4 , про визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Понесені позивачем ОСОБА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 770 грн. 00 коп., суд вважає за можливе покласти на позивача так як не вбачається вини відповідача у порушенні його прав.

Понесені третіми особами, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,. і ОСОБА_4 , судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 2305.2 грн., покладаються на третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,. і ОСОБА_4 , пропорційно сплачених кожним сум, оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовський С.І., державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок загальною площею 57.1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на присадибній земельній ділянці площею 0.2500 га., по фактичному користуванню, після смерті діда - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 та баби ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Витрати по сплаті судового збору в сумі 770 грн. 00 коп. грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

У задоволенні позовних вимог за позовом треті осіб, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок загальною площею 57.1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на присадибній земельній ділянці площею 0.2500 га., по фактичному користуванню, після смерті ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 2305.2 грн., покладаються на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , Куц ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 пропорційно сплаченим кожним грошовій сумі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений: 08.12.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 09.12.2019 року

Оприлюднене: 10.12.2019 року

Дата набрання законної сили: 09.01.2020 року.