Справа № 404/7743/19
Номер провадження 2/404/2003/19
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 листопада 2019 року м. Кропивницький Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда - Бершадська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, моральної, матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернулась в суд, в порядку цивільного судочинства, із позовом до ОСОБА_2 , яким просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі: 111 000,00 (сто одинадцять тисяч) грн.; суму 3% річних в розмірі: 1 104,00 (тисяча сто чотири) грн.; суму пені подвійної ставки НБУ: 12 511,07 (дванадцять тисяч п 'ятсот одинадцять) грн. 07 коп.; суму матеріальної шкоди (недоотриманий прибуток) в розмірі: 383 600,00 (триста вісімдесят три тисячі шістсот) грн. суму моральної шкоди в розмірі: 50 000,00 (п 'ятдесят тисяч) грн.

Посилається на те, що 23 червня 2017 року між нею, як директором ТОВ «Інтербуд МВ» та ОСОБА_2 , як директором ТОВ «Знам`янський граніт», було укладено договір № 23/06-17 від 23.07.2017 року. Згідно п. 9.2. умов договору - його термін до 31.12.2017 року, але якщо жодна із сторін не оповістить іншу про припинення у письмовій формі, то він пролонгується терміном на 12 місяців. Також згідно п. 9.4. договір продовжується автоматично на такий же термін. Відповідно п. 1.1. Договору поставки, продавець (Відповідач) зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця (Позивача) Товар, а покупець зобов`язується приймати Товар та оплачувати його вартість в порядку та в строки, передбачені цим договором. 15 травня 2019 року вона подала заявку (замовлення) вих.№2 від 15.05.2019 року на проведення відвантаження щебеню граніту ф 5-20 у кількості 13-ти п/ваг. Неодноразово розмовляла телефоном з ОСОБА_2 та він запевняв, що все добре. Повідомив, як вони почнуть сплачувати кошти, то загрузить вагони та направить їм на місце прибуття Харків-Сортувальний. Тож відповідно цього вносила свої власні кошти на рахунок та вносила попередні оплати. Позивач, як директор ТОВ «Інтербуд МВ» надсилала неодноразово прохання повернути сплачені нею кошти, претензію з питання повернення коштів за непоставлену продукцію, неодноразово дзвонила, але письмової відповіді від ОСОБА_2 не отримала. Відповідач зробив три невеликі оплати на повернення коштів. На сьогоднішній день відповідач не виходить на зв`язок, дзвінки ігнорує, тобто у досудовому порядку відмовляється повернути борг за непоставлену продукцію вже понад пів року. Такими діями відповідач також наніс матеріальних збитків через неотримання прибутку. У зв 'язку з цим, змушена в захист своїх законних прав звертатися до суду. Відповідальність з цивільного права настає за правопорушення, тобто дія (або бездіяльність), що порушує вимоги закону або договору. Зокрема, у разі порушення однією особою майнових чи особистих немайнових прав іншої особи, невиконання або неналежного виконання особою покладених на нього законом або договором обов`язків, при зловживанні цивільними правами (здійснення права в протиріччі з його призначенням). Правопорушення завжди індивідуально. Але все одно можна виділити деякі загальні (типові) умови, які присутні, як правило, при будь-якому цивільному правопорушення, і спеціальні умови, властиві певному (конкретному) виду цивільних правопорушень. Вважає, що оскільки саме через дії ОСОБА_2 постраждала, та саме через нього не були виконані зобов`язання по договору, тому має повне право позиватися до нього, як до фізичної особи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 2) виключено; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 19-30 ЦПК України).

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так, за змістом статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі (позивачем і відповідачем) можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Стаття 20 ГПК України встановлює юрисдикцію господарських судів у вирішенні, зокрема, спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Визначальною для розмежування юрисдикції за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України, є участь у відносинах, з приводу яких виник спір, суб`єкта господарської діяльності.

Згідно зі статтею 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

За змістом статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за невиконання зобовязань за договором поставки №23/06-17 від 23 червня 2017 року. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини перша та друга статті 712 ЦК України). Згідно статті 655, частини першої статті 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до частини першої статті 58 ГК України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Як вбачається загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю Знамянський граніт (ТОВ Знамянський граніт 14 травня 2003 року та здійснено запис 06 січня 2005 року за номером запису: 1 НОМЕР_1 . Крім того, також проведено державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю Інтербуд МВ (ТОВ Інтербуд МВ 09 січня 2008 року та здійснено запис 09 січня 2008 року за номером запису: 1 039159. 23 червня 2017 року укладено Договір поставки№ 23/06-17 саме між ТОВ «Знам`янський граніт» в особі директора ОСОБА_3 Богдана Анатолійовича та ТОВ «Інтербуд МВ» в особі директора Демської М.В.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, оскільки позивач просить стягнути борг, моральну, матеріальну шкоду за невиконання умов договору поставки № 23/06-17 від 23 червня 2017 року, який укладено саме між юридичними особами в особі їх директорів, які діяли на підставі Статуту, а відтак справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до компетенції господарського суду, в звязку з чим, суддя вважає за необхідне, відмовити позивачу у відкритті провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, моральної, матеріальної шкоди, оскільки заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська