Постанова

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 209/1762/12

провадження № 61-30095св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2017 року у складі судді Слободяного О. Є. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 липня 2017 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Марчук В. С., Копаничук С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заявника

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «ПриватБанк» подало до суду заяву про зміну способу виконання рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2012 року, мотивуючи заяву ускладненням виконання рішення суду та неможливістю фактичного продажу предмету іпотеки від імені ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки відсутні правовстановлюючі документи на предмет іпотеки - квартиру та необхідністю для здійснення купівлі-продажу предмету іпотеки від імені відповідача, оригіналів або дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки.

Крім того, після ухвалення вказаного рішення відбулись зміни в законодавстві, а саме: змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»; введено в дію Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Вказувало, що наведені обставини роблять неможливим проведення державної реєстрації та отримання відповідного витягу з вищезазначеного реєстру для подальшої реалізації предмета іпотеки.

Ураховуючи наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд змінити спосіб виконання рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким:

«У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIKWGA від 19 вересня 2008 року у розмірі 32 670,18 доларів США, а саме: 30 931,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 335, 89 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 308,69 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 93,97 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, - звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаної квартири ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням банком договору купівлі-продажу від імені ОСОБА_1 будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Вінницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень на проведення Державної реєстрації прав на нерухоме майно, належне на праві власності, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з правом отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки».

Крім того, у листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося у суд із заявою про поновлення виконавчого провадження, мотивуючи заяву тим, що 25 січня 2013 року згідно з актом державного виконавця відділу Державної виконавчої служби (далі - ДВС) Козятинського міськрайонного управління юстиції Шумського О. В. при виконанні вказаного рішення суду, ОСОБА_1 виселено із квартири АДРЕСА_1 . Після проведення виселення, заявником було змінено замок від вхідних дверей, проте при перевірці стану предмета іпотеки представником банку встановлено, що у будинок за вищевказаною адресою без відома та дозволу банку незаконно проникли невідомі особи і використовують будинок для проживання. На його законні вимоги проживаючі не реагують та продовжують незаконного проживати і користуватися майном, що перешкоджає проведенню реалізації об`єкта іпотеки.

Ураховуючи наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 209/1462/12 про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та повторно виселити ОСОБА_1 із вказаної квартири.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14 липня 2017 року, у задоволенні заяв ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяв банку, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відсутні обставини, які б утруднювали виконання рішення суду, а обставина, на яку посилається заявник, не може бути визнана такою. При цьому зміна способу виконання рішення не може змінювати його зміст та суть.

Також, суди дійшли висновку, що відсутні підстави для поновлення виконавчого провадження, оскільки рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2012 року в частині виселення ОСОБА_1 зі спірної квартири, вже було виконано, а законодавством не передбачено повторного виконання рішення на підставі виконавчого листа, відповідно до якого рішення суду вже виконано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким його заяви задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не було враховано всіх обставин, вказаних у заяві, що роблять неможливим виконання рішення суду на даний час.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу до суду подано не було.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК Українивизначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні заяв банку, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що не встановлено виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим. Поновити ж виконання рішення в частині виселення неможливо, оскільки воно вже було виконано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки судами було забезпечено повний та всебічний розгляд питання й ухвалені законні та обґрунтовані судові рішення.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що судами не було враховано усіх обставин, які були вказані у заяві банку, що роблять неможливим виконання рішення суду на даний час, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 373 ЦПК України у редакції 2004 року, чинній на час розгляду питання судами, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Така ж норма містилася і у частині першій статті 36 Закону України «Про виконавче провадження»у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконанні на всій території України.

Згідно із частиною першою статті 14 ЦПК України 2004 року судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 11 ЦПК України 2004 року встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При зверненні до суду з позовом, кожна особа сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлений сторонами вимог.

З огляду на позовну заяву ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого стало ПАТ КБ «ПриватБанк», товариство заявляло, зокрема, вимогу про те, щоб у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIKWGA від 19 вересня 2008 року у розмірі 32 670,18 доларів США, а саме: 30 931,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 335, 89 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 308,69 доларів США -заборгованість по комісії за користування кредитом; 93,97 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, - звернути стягнення на предмет іпотеки -квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаної квартири ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням банком договору купівлі-продажу від імені ОСОБА_1 будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ЗАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2012 року вказана вимоги банку була задоволена.

Звернувшись до суду із заявою про зміну способу виконання вказаного рішення, ПАТ КБ «ПриватБанк» фактично просить викласти вказану частину резолютивної частини рішення в іншій, розширеній редакції. Проте, таких вимог при розгляді справи по суті банком не заявлялося, тому колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що задоволення заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»про зміну способу виконання рішення суду, буде фактично зміною рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2012 року, що недопустимо.

Отже, доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права, були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвали без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк