Справа № 212/1059/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді: Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Поперечної А.С.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження у залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради про визнання права власності на 1/16 частину і на 17/64 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради про визнання права власності на 1/16 частину і на 17/64 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.02.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2019 року витребувано з Другої криворізької державної нотаріальної контори спадкові справи після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" інформаційну довідку.

Ухвалою суду Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивачі в обгрунтування своїх позивних вимог зазначили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної приватної власності належав жилий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв. метрів та житловою площею 30,8 кв. метрів, який розташований по АДРЕСА_2 .

09 серпня 1986 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким усе належно йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповів своєму рідному сину ОСОБА_3 ..

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаного жилого будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом були ОСОБА_5 - чоловік, якій пережив дружину, а також ОСОБА_3 - рідний син померлої, які прийняли спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки вони вступили у володіння, управління та розпорядження спадковим майном, так як на день відкриття спадщини були зареєстровані та фактично проживали за однією адресою із спадкодавцем, але юридично своє право на спадщину не оформили. Доля кожного спадкоємця була рівною та складала 1/4 частину від відкритої спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер та заповіт, якій був складений на його ім`я, втратив юридичну силу. Після його смерті відкрилась спадщина, що складалась з 1/4 частини вищезазначеного жилого будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом були позивач ОСОБА_1 , як дружина, що пережила чоловіка, ОСОБА_5 - як батько померлого, а також позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - як доньки ОСОБА_3 .

Усі вищевказані спадкоємці прийняли спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки вони вступили у володіння, управління та розпорядження спадковим майном, так як на день відкриття спадщини були зареєстровані та фактично проживали за однією адресою із спадкодавцем, але юридично своє право на спадщину не оформили. Доля кожного спадкоємця була рівною та складала 1/16 частину від відкритої спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, на момент смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, що складалась з 13/16 (1/2+1/4+1/16) частини зазначеного жилого будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом були рідна донька ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , а також внучки померлого - ОСОБА_6 та позивач по справі ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 їх батько ОСОБА_3 помер.

Усі вищевказані спадкоємці прийняли спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки вони вступили у володіння, управління та розпорядження спадковим майном, так як на день відкриття спадщини були зареєстровані та фактично проживали за однією адресою із спадкодавцем, але юридично своє право на спадщину не оформили. Доля у відкритій спадщині після померлого ОСОБА_5 складала - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 13/64 частини від відкритої спадщини за кожною, та 13/32 частина від відкритої спадщини за ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла.

Таким чином, на теперішній час спадкоємцями за законом по праву представлення на відкриту спадщину, а саме на вищевказаний жилий будинок є позивач ОСОБА_1 (на 1/16 частину будинку) після померлого ОСОБА_3 , позивач по справі ОСОБА_2 на 1/16 частину після померлого ОСОБА_3 та на 13/64 після померлого ОСОБА_5 , а в цілому її частка складає 17/64 частини житлового будинку, та така сама доля в спадковому майні належить ОСОБА_6 ..

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

14 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 , звернулась до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. з метою оформлення свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок, про що свідчить постанова нотаріуса «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» від 14 листопада 2017 року та рекомендовано звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву в якій просить справу розглядати за їх відсутності, проти позову не заперечує.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_4 , на праві спільної сумісної приватної власності належав жилий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв. метрів та житловою площею 30,8 кв. метрів, який розташований по АДРЕСА_2 .

09 серпня 1986 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким усе належно йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповів своєму рідному сину ОСОБА_3 , заповіт посвідчений державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 2-1854.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаного жилого будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом були ОСОБА_5 - чоловік, якій пережив дружину, ОСОБА_3 - рідний син померлої, які прийняли спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки вони вступили у володіння, управління та розпорядження спадковим майном, так як на день відкриття спадщини були зареєстровані та фактично проживали за однією адресою із спадкодавцем, але юридично своє право на спадщину не оформили. Доля кожного спадкоємця була рівною та складала 1/4 частину від відкритої спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , заповіт, якій був складений на його ім`я ОСОБА_5 09.08.1986 року втратив юридичну силу.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складалась з 1/4 частини вищезазначеного жилого будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом були позивач ОСОБА_1 , як дружина, що пережила чоловіка, ОСОБА_5 - як батько померлого, а також позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - як доньки ОСОБА_3 ..

Усі вищевказані спадкоємці прийняли спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки вони вступили у володіння, управління та розпорядження спадковим майном, так як на день відкриття спадщини були зареєстровані та фактично проживали за однією адресою із спадкодавцем, але юридично своє право на спадщину не оформили. Доля кожного спадкоємця була рівною та складала 1/16 частину від відкритої спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , на момент смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується випискою із домової книги.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, що складалась з 13/16 (1/2+1/4+1/16) частини зазначеного жилого будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом рідна донька ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , а також внучки померлого - позивач по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , оскільки на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 їх батько ОСОБА_3 помер.

Усі вищевказані спадкоємці прийняли спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки вони вступили у володіння, управління та розпорядження спадковим майном, так як на день відкриття спадщини були зареєстровані та фактично проживали за однією адресою із спадкодавцем, але юридично своє право на спадщину не оформили. Доля в відкритій спадщині після померлого ОСОБА_5 складала - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 13/64 частини від відкритої спадщини за кожною, та 13/32 частина від відкритої спадщини за ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 03.11.2017 року.

Таким чином, на теперішній час спадкоємцями за законом по праву представлення на відкриту спадщину, а саме на жилий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв. метрів та житловою площею 30,8 кв. метрів, який розташований по АДРЕСА_2 є позивач ОСОБА_1 на 1/16 частину будинку після померлого ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_2 на 1/16 частину після померлого ОСОБА_3 та на 13/64 після померлого ОСОБА_5 , а в цілому її частка складає 17/64 частини житлового будинку, та така сама доля в спадковому майні належить ОСОБА_6 , інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

14 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 , звернулась до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. з метою оформлення свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 ..

Постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» від 14 листопада 2017 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв. метрів та житловою площею 30,8 кв. метрів, який розташований по АДРЕСА_2 .

Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва.

Відповідно до ст. 370 ЦК України 2003 року співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Крім того, статтями 1217, 1218 ЦК України 2003 року передбачено, що спадкування здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України 2003 року спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1296 ЦК України 2003 року спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1ст.1266 ЦК України, спадкоємцями за правом представлення є, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких підстав, суд вважає, що з метою захисту порушених майнових прав та інтересів позивачів, їх позовні вимоги необхідно задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - на 1/16 частину жилого будинку АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв. метрів та житловою площею 30,8 кв. метрів, який розташований по АДРЕСА_2 та за ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на 17/64 частину жилого будинку 109 загальною площею 43,1 кв. метрів та житловою площею 30,8 кв. метрів, який розташований по АДРЕСА_2 .

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 - 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради про визнання права власності на 1/16 частину і на 17/64 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - на 1/16 частину жилого будинку АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв. метрів та житловою площею 30,8 кв. метрів, який розташований по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на 17/64 частину жилого будинку 109 загальною площею 43,1 кв. метрів та житловою площею 30,8 кв. метрів, який розташований по АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 02 грудня 2019 року.

Суддя: І. Я. Чорний