УХВАЛА

23.01.2019 року Провадження №2/425/207/19

Справа №425/250/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Москаленко Вікторії Вікторівни вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

22 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Даний позов не відповідає вимогам, встановленим статтям 175, 177 ЦПК України.

Так, у позовній заяві позивачем вказано, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України не надано суду доказів щодо місця реєстрації відповідача, що позбавляє суд можливості належним чином направити копію позовної заяви з додатками та повідомити його про день та час розгляду справи.

Також, відповідно до ч. 8 ст. 130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому ст. 502 ЦПК України.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22 січня 1993 року у м. Мінську (набула чинності 8 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року). Дана конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Оскільки місцем проживання відповідача вказано місто Котовськ Тамбовської області Російської Федерації, суду необхідно буде направляти копію позовної заяви та додані до неї документи до Російської Федерації через Головне Управління Міністерства Юстиції України в Луганській області в порядку передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993.

Відповідно до ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Іншого порядку виконання Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 діючим законодавством не передбачено.

Оскільки Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 передбачено направлення документів для вручення їх сторонам у справі в належним чином завіреному перекладі на російську мову, а позивачем до позовної заяви не додано завіреного перекладу позовної заяви і усіх долучених документів на мову запитуваної сторони (російську) для виконання певних процесуальних дій і вручення документів відповідачу.

Крім того, позивачем у позовній заяві вказано, що вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки, однак не вказує у розмірі 1/4 частки чого саме вона просить стягнути аліменти з відповідача.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду докази стосовно місця реєстрації відповідача, уточнити свої позовні вимоги та надати завірений переклад позовної заяви і усіх долучених документів на російську мову.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України дана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 130, 175, 177, 185, 498 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - залишити без руху.

Надати позивачу семиденний строк для виправлення вказаних недоліків, який відраховується з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись не поданою і повернута позивачеві. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Москаленко