Провадження № 2/521/976/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бобуйка І.А.

секретаря судового засідння ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника відповідача ОСОБА_2 міської ради - ОСОБА_3 про закриття провадження в порядку ст. 225 Цивільного процесуального кодексу України за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОНСТРОЙСЕРВІС» до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та державного акту,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2018 року відкрито провадження у вищевказаному позові та призначено підготовче судове засідання.

17.01.2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась представник відповідача ОСОБА_2 міської ради - ОСОБА_3 про закриття провадження в порядку ст. 225 Цивільного процесуального кодексу України, а саме у частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_2 міської ради про передачу безоплатно у приватну власність громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Будівельна, 23, площею 0,1012 га, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення індивідуального підсобного господарства від 22.02.1997 року № 97, посилаючись на наступне.

По-перше, вищевказаний позов не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач не визначив змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Стосовно першої вимоги, позивачем обрано такий спосіб захисту порушених прав як оскарження ненормативного акту органу місцевого самоврядування, що вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Відповідно ОСОБА_2 міська рада є відповідачем за цією вимогою, як орган, що прийняв вищезазначений акт.

Що стосується другої вимоги, позивач зазначає лише прохання визнати незаконним та скасувати державний акт, вказавши його серію, номер та дату видачі. Однак, позивач не зазначає: ким цей акт був виданий та до кого з відповідачів ця вимога звернена, тому ОСОБА_2 міська рада не може бути відповідачем по другій вимозі. Також представник ОСОБА_2 міської ради зазначає, що до співвідповідача ОСОБА_4 не предявлено жодної вимоги, як того вимагає чинне цивільно-процесуальне законодавство, що свідчить про формальність її участі у процесі.

По-друге, у клопотанні представника відповідача ОСОБА_2 міської ради зазначено, що підсудність у спорі між ТОВ «РЕКОНСТРОЙСЕРВІС» та ОСОБА_2 міською радою визначена не вірно, оскільки спір між юридичними особами у звязку із здійсненням ними господарської діяльності необхідно повинен розглядати господарським судом.

У своїх доводах представник відповідача ОСОБА_2 міської ради посилається на ухвалу ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року по справі № 521/13677/18 за адміністративним позовом ТОВ «РЕКОНСТРОЙСЕРВІС» до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та державного акта, вказуючи, що суд при вирішенні питання про відкриття провадження в порядку адміністративного судочинства дослідив спірні правовідносини та предмет їх підсудності адміністративному суду, зробивши висновок про приватно - правовий характер спірних правовідносин, не досліджуючи субєктний склад учасників.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно. Причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання зявилася, свою заяву про закриття провадження у справі підтримувала. Представник позивача в судове засідання зявилася, заперечувала проти закриття провадження.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з документами, що знаходяться в матеріалах справи, вважає, що клопотання необґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, на яку посилається сторона відповідача, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вказані вимоги законодавства, обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь субєкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав та обовязків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Оскаржуване рішення ОСОБА_2 міської ради є реалізованим шляхом видачі оскаржуваного державного акта, а відтак його скасування не породжує правох наслідків для позивача, оскільки захист порушеного права у разі спору про права власності чи користування на майно має вирішуватися за нормами цивільне законодавства. При цьому визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень

Таким чином, оскаржуючи рішення ОСОБА_2 міської ради та державний акт, ТОВ «РЕКОНСТРОЙСЕРВІС» фактично оспорює правомірність набуття речових прав вищезгадане нерухоме майно, тобто має місце спір про право власності.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень способом захисту цивільних прав та інтересів.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справа про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільні земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд, яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Ураховуючи, що позивач звернулося до суду загальної юрисдикції з позовом про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_2 міської ради від 22.02.1997 року № 97 про передачу безоплатно в приватну власність громадянину ОСОБА_5 земельну ділянку та визнання його незаконним, скасування Державного акту на право приватної власності на ділянку серія ЯЕ № 671886 від 16.01.2008 року, такий спір є приватноправовим і за суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов'язки цієї фізичної особи, а саме: ОСОБА_4, стосовно позовних вимогдо неї про скасування Державного акта на право приватної на земельну ділянку серія ЯЕ №671886 від 16.01.2008 року.

Керуючись ст.ст. 4,16,19, 255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені клопотання представника відповідача ОСОБА_2 міської ради - ОСОБА_3 про закриття провадження в порядку ст. 225 Цивільного процесуального кодексу України у справі 521/17604/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОНСТРОЙСЕРВІС» до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та державного акту відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 25.01.2019 року

СУДДЯ:

25.01.19