Постанова

Іменем України

05 грудня 2019 року

місто Київ

справа № 496/5504/14-ц

провадження № 61-35834св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Василівська сільська рада Біляївського району Одеської області,

особи, які подавали апеляційні та касаційні скарги, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Ващенко Л. Г., Вадовської Л. М., Сєвєрової Є. С. та касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 03 травня 2018 року у складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Сєвєрової Є. С.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 20 листопада 2014 року звернувся до суду з позовом до Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області (далі - Василівська сільська рада), просив ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу, зареєстрований 13 квітня 1998 року у Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості за реєстром № 98.04-423, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як покупцями та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як продавцями квартири АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину зазначеної квартири, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що 13 квітня 1998 року він та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу придбали квартиру АДРЕСА_1 . Зазначений договір нотаріально посвідчений не був відповідно до Закону України «Про товарну біржу». ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після її смерті залишилась спадщина - 1/2 частина зазначеної квартири. Позивач звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначену частину квартири, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що біржова угода потребує визнання в судовому порядку.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Василівська сільська рада позов визнала.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу, зареєстрований 13 квітня 1998 року у Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості за реєстром № 98.04-423, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як покупцями та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як продавцями квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що сторони договору купівлі-продажу виконали всі його умови, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме, одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру АДРЕСА_1 . Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є єдиним спадкоємцем померлої, що є підставою для визнання за ним права власності на спадкове майно, що на законних підставах належало померлій ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом, так як іншої можливості оформити своє право на спадкування позивач не має.

ОСОБА_2 , яка не брала участі у розгляді справи, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси як користувача спірним житловим приміщенням, у червні 2017 року звернулася до Апеляційного суду Одеської області із апеляційною скаргою, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 грудня 2014 року.

Ухвала апеляційного суду обґрунтовувалася тим, що ОСОБА_2 не є стороною договору купівлі-продажу, не є спадкоємцем за законом або за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено, що заявник зареєстрована у спірному жилому приміщенні з 09 вересня 2009 року, а підставою для проживання у спірній квартирі стало рішення Василівської сільської ради від 14 липня 2006 року № 59-у про надання спірної квартири ОСОБА_9 , чоловіку ОСОБА_2 . «…у зв`язку із необхідністю збереження пустуючих квартир багатоповерхових будівель шляхом надання їх бажаючим жителям села для повного відновлення і проживання на конкурсній основі…». Апеляційний суд зробив висновок, що суд першої інстанції, вирішуючи спір за позовом ОСОБА_1 , не вирішував питання про права та обов`язки ОСОБА_2 , а тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 підлягає закриттю.

У вересні 2017 року із апеляційною скаргою на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 грудня 2014 року звернулась ОСОБА_3 , посилаючись на порушення її прав, що матиме наслідком позбавлення її житла.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03 травня 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом закрито.

Ухвала апеляційного суду обґрунтовувалась тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12 грудня 2014 року вирішено спадковий спір, відповідачем за яким визначено Василівську сільську раду. Апеляційний суд зробив висновок, що ОСОБА_3 не є спадкоємцем ОСОБА_4 , не є особою, яка відповідно до положень частини першої статті 352 ЦПК України має право апеляційного оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 грудня 2014 року. Житлові права ОСОБА_3 щодо квартири АДРЕСА_1 підлягають захисту в інший спосіб, ніж шляхом оскарження судового рішення у справі, в якій не брала участі, щодо спору про спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті особи, спадкоємцем якої вона не є, тобто відкрилася задовго до вселення ОСОБА_3 разом з батьками у зазначену квартиру.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги ОСОБА_2 .

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ засобами поштового зв`язку у жовтні 2017 року, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, ОСОБА_2 .

Касаційна скарга ОСОБА_2 обґрунтовується порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Заявник зазначає, що апеляційний суд неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. На переконання заявника, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, порушує права заявника, оскільки має для неї несприятливі наслідки, а саме позбавлення житла.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_2 не надходили.

Короткий зміст вимог касаційної скарги ОСОБА_3 .

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду засобами поштового зв`язку у травні 2018 року, ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 03 травня 2018 року, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, ОСОБА_3 .

Касаційна скарга ОСОБА_3 обґрунтовується порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Заявник зазначає, що апеляційний суд неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. На переконання заявника, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, порушує права заявника, оскільки має для неї несприятливі наслідки, а саме позбавлення житла.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_3 не надходили.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДАХ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у червні 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 .

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваної ухвали Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року визначені в статті 213 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, далі - ЦПК України 2004 року), відповідно до яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваної ухвали Апеляційного суду Одеської області від 03 травня 2018 року визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив доводи касаційних скарг та матеріали цивільної справи, за результатами чого зробив висновок, що оскаржувані ухвали апеляційного суду в цілому відповідають вимогам законності та обґрунтованості, визначеним статтею 213 ЦПК України 2004 року та статтею 263 ЦПК України, а отже, касаційні скарги необхідно залишити без задоволення.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрованого у Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості, за реєстром № 98.04-423, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 .

Сторони договору купівлі-продажу виконали всі його умови, у результаті яких наступили юридичні наслідки, одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 квартири, однак листом від 23 квітня 2014 року № 1299/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що біржова угода, на підставі якої набута у власність квартира, потребує визнання в судовому порядку.

Таким чином, спір виник щодо спадкування нерухомого майна після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою від 25 жовтня 2016 року № 340, виданою Василівською сільською радою, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають з 09 вересня 2009 року ОСОБА_9 , 1976 року народження, його дружина ОСОБА_2 , 1979 року народження, дочка ОСОБА_3 , 2000 року народження, дочка ОСОБА_10 , 2008 року народження.

ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 не є спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Оцінка аргументів, викладених у касаційних скаргах

Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.

Верховний Суд в оцінці оскаржуваних ухвал апеляційного суду врахував, що відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

За правилами частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Аналогічні правила щодо права на апеляційне оскарження рішення суду визначені і у статті 352 ЦПК України.

Вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції має встановлювати, чи вирішувалося питання про права та обов`язки цієї особи.

Суд апеляційної інстанції, закриваючи апеляційне провадження, встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 не є особами, які брали участь у цій справі, та зазначив, що не наведено доводів, що рішення суду у цій справі стосується прав та інтересів заявників.

В оцінці зазначеного Верховний Суд врахував, що, вирішуючи питання про те, чи стосується рішення у справі прав та інтересів осіб, які не залучалися до її розгляду, апеляційний суд має надавати комплексну оцінку усім доказам у справі, апеляційній скарзі та доказам, доданим до апеляційної скарги.

Предметом позову у справі, що переглядається, є визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності у порядку спадкування; позивач не звертався у цій справі з вимогами про усунення перешкод у користування власністю, виселення заявників.

Апеляційний суд у системному зв`язку рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_10 та додані до них докази оцінив належним чином, зробив обґрунтовані висновки, що рішення суду першої інстанції не стосується прав та інтересів заявника.

Верховний Суд дійшов переконання, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15, відповідно до якого за змістом статті 292 ЦПК України 2004 року право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участь у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

У досліджуваних правовідносинах апеляційним судом достеменно не встановлено настання таких несприятливих наслідків для заявників.

Верховний Суд також врахував, що заявники не навели достатніх доводів, підтверджених належними та допустимими доказами, що рішення суду першої інстанції у справі, що переглядається, порушує їхні права. Доводи касаційних скарг стосуються неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке не є предметом розгляду у межах відкритих касаційних проваджень; рішення суду першої інстанції по суті апеляційним судом не переглядалось, вирішувалось виключно питання про те, чи стосується прав та інтересів заявників рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду, що житлові права заявників щодо квартири АДРЕСА_1 підлягають захисту в інший спосіб та іншому порядку, ніж шляхом оскарження судового рішення у цій справі, в якій заявники не брали участі, рішенням у цій справі не вирішувалось питання про позбавлення заявників права користування квартирою, право власності на квартиру за заявниками не зареєстровано та не доведено наявність таких прав.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Зважаючи на наведене, враховуючи, що висновки апеляційного суду обґрунтовані належним чином, Верховний Суд вважає оскаржувані ухвали такими, що постановлені з дотриманням норм процесуального права, та такими, що підлягають залишенню без змін.

Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд врахував, що з апеляційними скаргами звернулися не учасники справи, рішення суду у цій справі не стосується їхніх прав та інтересів, ними не наведено та не обґрунтовано інших достатніх підстав для розгляду їхніх апеляційних скарг.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 03 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко