Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , за участю секретаря Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

В обґрунтовування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка його матері ОСОБА_2 ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 . Він та його матір ОСОБА_2 допомагали ОСОБА_3 , утримували будинок, оброблювали земельну ділянку, надавали матеріальну допомогу. Коли ОСОБА_3 померла, всі витрати, пов`язані з похованням та поминками, понесли він та його матір. Після смерті ОСОБА_3 , він зі своєю сім`єю оселились у будинку, постійно проживає в даному домоволодінні на протязі останніх 16 років, сплачує комунальні послуги, утримує домоволодіння у належному стані, оброблює земельну ділянку. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не має та спадщину ніхто не приймав. Він добросовісно, відкрито та безперервно користується домоволодінням, просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник адвокат Іонова Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала суду відзив, в якому зазначила, що позивач не довів, що весь цей час мешкав у домоволодінні АДРЕСА_1 . Позивачем не доведено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємців за законом немає, заповіту остання не залишила. Позивачем не надано суду документів, що підтверджують родинні стосунки позивача з ОСОБА_2 . Позивач не довів, що він не знав та не міг знати про те, що майно набуте в особи, яка не мала права на його відчуження. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Сартанської селищної ради м.Маріуполя Донецької області, актовий запис про смерть №100.

В матеріалах справи мається договір купівлі-продажу від 10.06.1965 року, завірений виконавчим комітетом Приморської ради депутатів Іллічівського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №26, відповідно до якого ОСОБА_3 придбала домоволодіння АДРЕСА_1 .

За рішенням виконавчого комітету Сартанаської селищної ради від 15.09.2010 року №46 внесено зміни до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , замість « АДРЕСА_2 » на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 2699 на домоволодіння АДРЕСА_1 , 05.07.2010 року із заявою про виготовлення технічної документації на вказане домоволодіння до Маріупольського БТІ звернулась ОСОБА_2 .

Згідно матеріалів технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 , 08.07.2010 року Маріупольським БТІ було виготовлено технічний паспорт на вказане домоволодіння на ім`я померлої ОСОБА_3 .

З технічної характеристики, виданої на ім`я ОСОБА_2 , на домоволодіння АДРЕСА_1 , вбачається, що вказане домоволодіння складається з: жилого будинку літ А-1, жилої прибудови літ. А1-1, нежилої прибудови літ. А2-1, вбиральні літ. З-1, огорожі 1,2,3, замощення І.

Відповідно до повідомлення № 48, виданого 10.08.2010 року Маріупольським БТІ, за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 самовільно побудовані: нежитлова прибудова літ. А1-1, переобладнана в житлову прибудову літ. А1-1, жилою площею 8,1 кв.м., сіні а-1, а1 площадка, сіні а2-1, нежитлова прибудова А2-1 загальною площею 39,0 кв.м.

З будівельно-технічного експертного обстеження житлової прибудови, нежилої прибудови, двох сіней, площадки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , № 515 від 26.10.2010 року, проведеного експертом ТОВ «Донбасспецмонтаж» ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_2 , вбачається, що технічний стан будівельних конструкцій жилої прибудови літ. А1-1 жилою площею 8,1 кв.м., нежилої прибудови літ. А2-1, сіней літ. а-1, нежитлової прибудови літ. а2-1, та площадки літ. а-1 (загальна площа обстежених будівель 39,0 кв.м.), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечує їх безпечну та належну експлуатацію.

Згідно із повідомленням Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 10.05.2019 року №1329/01-16 в справах держнотконтори інформація щодо наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 09.04.2019 року Кальміуським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився позивач ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , актовий запис № 10.

Відповідно до накладної б/н від 11.04.2003 року, виданої на ім`я ОСОБА_2 , матір позивача ОСОБА_2 замовила пам`ятник померлої ОСОБА_3 та його установку ПП ОСОБА_7 .

Вказані обставини також знайшли своє відображення у світлинах, наданих позивачем.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали пояснення, що є сусідами ОСОБА_1 . Він доглядав ОСОБА_3 , займався її похованням та встановленням пам`ятника. ОСОБА_1 зі своєю родиною мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , більше 15 років. За час свого проживання ОСОБА_1 зробив ремонт у домоволодінні, добудував житлові та нежитлові прибудови, він сплачує комунальні послуги, встановив пам`ятник ОСОБА_3 .

Досліджені копії квитанцій та платіжних доручень, надані позивачем, вказують, що ним сплачуються комунальні послуги за користування електроенергією, за газопостачання, водозабезпечення.

Враховуючи зміст вимог ст. 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Як роз`яснено у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно.

При цьому слід враховувати, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності слід виходити з того, що задоволення таких вимог можливе лише за наявності необхідних умов, а саме: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Судом встановлено, що власник спірного домоволодіння померла, після своєї смерті заповіту не залишила, за життя своїм майном не розпорядилась, спадкоємців за законом після смерті спадкодавця немає, позивач оселився зі своєю сім`єю до спірного домоволодіння та мешкає у ньому більше 15 років безперервно, відкрито, тобто очевидно для всіх інших осіб, відноситься до майна як до своєї власності, сплачуючи комунальні послуги на його утримання, зробив ремонт у домоволодінні, добудував житлові та нежитлові прибудови. Позивач не приховував факт проживання в домоволодінні без правовстановлюючих документів, неодноразово намагався захистити свої права у встановлений законодавством спосіб, про що свідчить сумлінне прагнення набути право власності.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 344 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, про визнання права власності за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1 житловою площею 19,4 кв.м.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. М. Іванченко