Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 752/15007/16-ц

провадження № 61-43097св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи - ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо»,

розглянув у судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року в складі колегії суддів: Вербової І. М., Головачова Я. В., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ПАТ «БАНК КАМБІО», в якому просила визнати за нею право власності на грошові кошти у розмірі 705 378,00 доларів США, які знаходяться на картковому рахунку ПАТ «Банк Камбіо», що належать ОСОБА_2 , та стягнути на її користь судовий збір.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 15 травня 2012 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 4 000 000,00 доларів США, за яким останній зобов`язався повернути їй суму грошових коштів, одержаних у позику до 31 травня 2016 року.

22 серпня 2013 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір застави валютних цінностей, відповідно до якого для забезпечення виконання зобов`язань з повернення грошових коштів відповідачем передано їй у заставу 705 378,00 доларів США. Пунктом 4.2 договору застави визначено, що валютні цінності належать на праві власності відповідачу та знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий у ПАТ «БАНК КАМБІО».

Відповідно до додаткового договору від 22 жовтня 2014 року до договору застави валютних цінностей від 22 серпня 2013 року сторонами було змінено пункт 4.2 договору: зазначено, що валютні цінності знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , що відкритий у ПАТ «БАНК КАМБІО».

У визначений договором строк ОСОБА_3 не було повернуто їй суму позики, у зв`язку з чим просила задовольнити свої вимоги за рахунок майна (грошових коштів, що знаходяться у третьої особи ПАТ «БАНК КАМБІО»), переданого їй в заставу ОСОБА_2 в рахунок забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на грошові кошти в сумі 705 378,00 доларів США, що є предметом застави за договором застави валютних цінностей від 22 серпня 2013 року, укладеним між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та належать ОСОБА_2 і знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в ПАТ «БАНК КАМБІО» на ім`я ОСОБА_2 , шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на предмет застави.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що грошові кошти, які знаходились на рахунку відповідача ПАТ «БАНК КАМБІО», не є майном банку, а їх власником, навіть після закриття рахунку та перерахування залишку коштів з нього, залишається відповідач ОСОБА_2 . Звернення стягнення на грошові кошти в сумі 705 378,00 доларів США, що належать відповідачу, в рахунок забезпечення виконання зобов`язань третьої особи ОСОБА_3 за договором позики від 15 травня 2012 року, не суперечить закону та може бути реалізоване шляхом визнання за позивачем права власності на предмет застави.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції в ПАТ «БАНК КАМБІО» було введено процедуру ліквідації банку, тобто задоволення вимог кредиторів у спосіб, не передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не допускалося, що унеможливлює звернення стягнення на заставлене майно, що розміщене на рахунку, відкритому у ПАТ «БАНК КАМБІО» за рішенням суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Ухвалою цього ж суду від 11 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 аргументована тим, що апеляційний суд безпідставно поновив банку строк на апеляційне оскарження, матеріали справи не містять доказів поважності пропуску строку ПАТ «БАНК КАМБІО» на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Суд, ухвалюючи рішення, не застосував до спірних правовідносин статтю 41 Конституції України та норми спеціального Закону України «Про заставу», дійшов помилкового висновку про відмову у позові з порушенням норм процесуального права.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У лютому 2019 року до Верховного Суду від ПАТ «БАНК КАМБІО» надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 , постанову апеляційного суду залишити без змін.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку. Коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA97 v.UKRAINE, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що 10 травня 2018 року засобами поштового зв`язку ПАТ «БАНК КАМБІО» подало апеляційну скаргу (а.с.72-78), яку ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2018 року залишено без руху у зв`язку з її недоліками та надано строку для їх усунення - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали (а.с. 80-81).

29 травня 2018 року від ПАТ «БАНК КАМБІО» надійшла апеляційна скарга після виправлень усіх недоліків, на які вказав апеляційний суд (а.с. 83-94), однак апеляційний суд своєю ухвалою від 04 червня 2018 року повторно залишив її без руху через несплату судового збору у повному обсязі (а.с. 97-98). 07 червня 2018 року до апеляційного суду надійшли відповідні документи про сплату судового збору в необхідному розмірі (а. с. 10, 101). В цей же день зазначений недолік усунуто (а.с.101).

Отже, з часу ухвалення рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року і до подання апеляційної скарги ПАТ «БАНК КАМБІО» сплинуло більше одного року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга на вказане рішення суду першої інстанції, яке ухвалене за нормами ЦПК України 2004 року, подана ПАТ «БАНК КАМБІО» 10 травня 2018 року, коли вже діяло вищезазначене правило частини другої статті 358 ЦПК України, що набрав чинності з 15 грудня 2017 року, питання щодо відкриття апеляційного провадження за цією скаргою повинно було вирішуватись з врахуванням положень наведеної норми процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2018 року (а. с. 109) поновлено третій особі ПАТ «БАНК КАМБІО» строк на апеляційне оскарження, відкрите апеляційне провадження у справі. При цьому апеляційний суд не з`ясував: дату складення повного тексту цього судового рішення, від якої починає свій перебіг річний строк, зазначений в частині другій статті 358 ЦПК України; чи пропущений цей строк; чи мали місце обставини, зазначені в пунктах 1 і 2 наведеної норми права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки апеляційне провадження у справі відкрите з порушенням норм процесуального права, ухвалу апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 08 червня 2018 року і постанову Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року належить скасувати з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2018 року про відкриття апеляційного провадження і постанову Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук