Справа № 541/1870/19
Номер провадження 2/541/980/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 листопада 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря судових засідань - Пащенко Є.М.

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

установив:

19 серпня 2019 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підтвердження позовних вимог позивач посилаються на те, що вони є співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який не є співвласником вказаного будинковолодіння та не проживає в ньому з 2013 року.

На даний час наявність реєстрації відповідачів в будинку обмежують права позивачів, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання.

Ухвалою суду від 18.11.2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 , у розмірі Ѕ, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.23).

Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання (а.с.27-29) відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за вищевказаною адресою.

Згідно довідки виданої головою вуличного комітету від 07.08.2019 року, відповідачі не проживає у вказаному житлі з 2013 року (а.с.17).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають у будинку протягом останніх шести років, то вони, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратили право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів ґрунтуються на законі, а тому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно визнати таким, що втратили право на користування приміщенням будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. Тому, враховуючи повне задоволення позову, на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути по 512 грн. 30 коп судових витрат.

Керуючись ст. 405, 826 ЦК України, ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 12, 259, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 512 грн. 30 коп з кожного.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Миргородський міськрайонний суд Полтавської області).

Повний текст рішення виготовлено 22.11.2019 року.

Суддя О.А. Городівський