Номер провадження: 22-ц/813/2097/19
Номер справи місцевого суду: 523/6267/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2018 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Рубінчик Людмила Олександрівна про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі довідки про виплату пайового внеску № 6 від 05 вересня 2017 року. У січні 2018 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Рубінчик Л.О. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 . Однак ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він не надав документів, які підтверджують родинні відносини, або факт проживання однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заявник стверджує, що він проживав зі спадкодавцем однією сім`єю, не менш, як п`ять років. Так, з осені 2012 року ОСОБА_1 почав вести спільне господарство та жити разом з ОСОБА_2 в його квартирі. В них склалися дуже гарні стосунки, ОСОБА_2 ставився до ОСОБА_1 як до рідного брата. ОСОБА_2 був самотнім чоловіком, який хворів та погребував сторонього догляду. Заявник взяв на себе відповідальність по догляду за ОСОБА_3 , забезпечував його усім необхідним, у тому числі ліками, які він мав приймати для лікування та профілактики хвороби, здійснював платежі за комунальні послуги та брав на себе усі витрати пов`язані з побутом, готував їжу, купував одяг, побутову техніку. Крім того, після смерті він здійснив поховання ОСОБА_2 , що підтверджується квитанціями (а.с. 1-4).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмила Олександрівна про встановлення факту проживання однією сім`єю задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 проживав спільно однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з вересня 2012 року по день смерті ОСОБА_2 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 68-70).

17 грудня 2018 року не погоджуючись з рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2018 року, Одеська міська рада засобами поштового зв?язку подала апеляційну скаргу до суду першої інстанції. Апелянт зазначає, що про вказане рішення йому стало відомо 04 грудня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень під час підготовки заяви про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою. Тому посилаючись на ч.1 ст. 352 ЦПК України особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Одеська міська рада вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийняте с порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права і підлягає скасуванню. Оскільки судом передчасно було відкрито провадження у справі, яка не підлягає судовому розгляду, так як для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Крім того, апелянт зазначив, що судом не правильно встановлено заінтересовану особу та не залучено Одеську міську раду до участі у справі, оскільки при відсутності інших спадкоємців до справи залучаються органи місцевого самоврядування. Окрім того, як зазначив апелянт, судом не взято до уваги, що заявник був зареєстрованим за іншим місцем проживання. Тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 (а.с. 74-83).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було розподілено колегії суддів у складі головуючого судді Кравця Ю.І., суддів Журавльова О.Г., Комлевої О.С.

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.02.2019 року справа була прийнята до провадження (а.с. 88-90). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.05.2019 року справа була призначена до розгляду (а.с. 119).

24.07.2019 року на апеляційну скаргу Одеської міської ради від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшов відзив. Представник заявника зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, а не про встановлення факту прийняття спадщини або визнання його спадкоємцем. На думку представника заявника встановлення факту проживання однією сім`єю не пов`язане з вирішенням спору про право, тому що в даному випадку не вирішується наявність права на спадщину у заявника. Також заявник зазначив, що посилання апелянта на роз`яснення постанови Пленуму ВСУ є недоцільним, адже за обставинами даної справи не розглядався спір щодо спадкування, а встановлювався факт. Показання свідків є належними та допустимими доказами, достовірність яких жодним чином не спростована апелянтом. Тому апелянт просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні 31.10.2019 року представник апелянта - Перепелиця В.О. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Представник заявника - ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта та заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги з врахуванням предмету та підстав заявленого позову в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є спадкоємцем 4-ї черги, адже проживав однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_2 більш ніж п`ять років, вів з ним спільне господарство, а тому вирішив задовольнити заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції та задовольняє апеляційну скаргу частково вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 січня 2018 року серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі довідки про виплату пайового внеску № 6 від 05 вересня 2017 року, що було зазначено заявником.

З матеріалів спадкової справи № 1/2018 від 05.01.2018 року після померлого ОСОБА_2 , вбачається, що 05.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Л.О. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 Крім ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини інші спадкоємці не звертались. Номер спадкової справи у спадковому реєстрі № 61830499 (а.с. 41-50). 05.01.2018 року нотаріус направила ОСОБА_1 лист про встановлення факту родинних відносин, яким повідомила, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом йому необхідно надати документи, що підтверджують родинні відносини або факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 54). Тому ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 7 ст. 19, положення якої кореспондують ч. 1 ст. 294 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, аніж визначені переліком частини першої вказаної статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», а саме в п. 2 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України (попередня редакція) залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. В п. 23 вказаної постанови зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Частина перша статті 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За обставинами даної справи з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 звернувся 08.05.2018 року, рішення про задоволення заяви було ухвалено 31.05.2018 року. Тобто, рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю було ухвалено до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Отже на момент ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було встановлено коло осіб, відносно яких слід визначати юридичні наслідки встановлення факту для заявника.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Одеська міська рада вважає себе такою, що претендує на спадкове майно, а отже, виходячи з положень діючого законодавства (зокрема частини 4 ст. 294 ЦПК України, що стосується окремого провадження) її необхідно залучати при подальшому вирішенні спору, який фактично виник між апелянтом та заявником.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями цивільного процесуального законодавства суд, ухвалюючи рішення в справі, повинен повно і всебічно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо (ст. 264 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу не повно встановив обставини, які мають значення для справи та помилково застосував норми процесуального права, апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу та на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує оскаржуване рішення і ухвалює нове рішення про залишення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради - задовольнити частково

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю - залишити без розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 02 грудня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

31.10.2019 року м. Одеса