Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9291/18 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 59 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 28 лютого 2019 року, ухвалене під головуванням судді Рожкової О.С. у м.Житомирі

у цивільній справі №296/9291/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯНЕІР» ЛТД, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖОІН АП", про стягнення компенсації за скасування авіаційного рейсу,-

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом. Просили стягнути з відповідача на їх користь по 400,00 Євро кожному компенсації за скасування авіаційного рейсу. В обгрунтування заявлених вимог зазначали, що ними придбано квитки (заброньовані місця) на авіаційний рейс YE 5017 з датою вильоту 05.03.2018 року, аеропорт відправлення - Бориспіль. Аеропорт кінцевого призначення - Шарм ель Шейх, Єгипет. Авіаційний перевізник ТОВ "ЯНЕІР" ЛТД. Проте, 05.03.2018 року зазначений рейс було скасовано, про що відповідач не повідомив позивачів завчасно. У зв`язку із скасуванням рейсу, 19.03.2018 року до відповідача подана скарга із проханням виплатити компенсацію в сумі 1200,00 Євро. Враховуючи, що відповідач не виплатив компенсацію за скасування авіаційного рейсу, то позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 28 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення - про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до мотивів позовної заяви.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує щодо задоволення апеляційної скарги та зазначає, що правових підстав для задоволення позову немає.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається що ОСОБА_1 , неповнолітня ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали туристичний продукт подорожі у туроператора ТОВ "ДЖОІН АП" на подорож до Шарм ель Шейху, Єгипет. В реалізований позивачам туристичний продукт, крім проживання в готелі, також входило повітряне перевезення чартерним рейсом 5017 фрахтувальником (замовником), якого виступив ТОВ "ДЖОІН АП" (а.с.5,6,7,8).

Обгрунтовуючи доводи позову, позивачі посилалися на те, що зверталися до перевізника Янейр зі скаргою на скасування авіарейсу YE 5017 від 05.03.2018 року, квитки на який були ними придбані, та просили сплатити грошову компенсацію у розмірі 800 Євро.

Проте відповідач вимоги щодо сплати компенсації не виконав, у зв`язку з чим позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо.

Так, статтею 41 Монреальської Конвенції передбачена взаємна відповідальність перевізників: дія чи бездіяльність фактичного перевізника і його службовців, які діяли в рамках своїх обов`язків, стосовно перевезення, що здійснювалося фактичним перевізником, уважаються діями чи бездіяльністю й перевізника за договором.

Відповідно до ч. 16 ст. 100 ПК України пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажира в порядку, встановленому цим кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 105 ПК України авіаперевізник, скасовуючи або затримуючи рейс, повинен надавати пасажирам на їх запит пояснення щодо підстав скасування чи затримки рейсу. У разі необхідності забезпечення своєчасної пересадки трансферних пасажирів на стикувальні рейси перевізник за першої можливості повинен запропонувати їм альтернативні маршрути перевезення. Перевізник не зобов`язаний виплачувати компенсацію, передбачену ч.ч. 5 і 6 ст. 104 цього кодексу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.

Відповідно до п. 4 глави І Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 735 (далі - Правила), надзвичайні обставини - обставини, які призводять до тривалої затримки або скасування одного або більше рейсів, навіть якщо відповідним авіаперевізником було вжито всіх розумних заходів, щоб запобігти затримкам або скасуванням. Надзвичайними обставинами є, зокрема, але не виключно, військові дії, масові безлади, диверсія, ембарго, пожежі, паводки чи інші стихійні лиха, вибухи, дії чи бездіяльність державних органів, страйки, технічні перешкоди, що виникли внаслідок відмови та збоїв, несправностей систем електропостачання, зв`язку, комунікацій, обладнання, програмного забезпечення.

Так, відповідно до ст.19 Варшавської конвенції та ст. 19 Конвенції для уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень, підписаної у м.Монреалі 28 травня 1999 року, приписи яких є спеціальними нормами, у тому числі і щодо врегулювання спірних правовідносин, перевізник несе відповідальність за шкоду, що сталась внаслідок затримки при повітряному перевезенні пасажирів, багажу чи вантажу. У той же час, перевізник не несе відповідальності за шкоду, що сталась внаслідок затримки, якщо він доведе, що ним та його службовими особами і агентами вжиті всі заходи для того, щоб відвернути шкоду, або що було неможливо вжити таких заходів.

За змістом зазначених норм пасажир має право на відшкодування перевізником шкоди, що сталась унаслідок затримки повітряного перевезення, при цьому згадані міжнародні акти не конкретизують вид шкоди (матеріальна чи моральна), що підлягає відшкодуванню, а встановлюють лише обмеження шодо розміру її відшкодування.

Відповідно до ст. 103 Повітряного кодексу України, пасажирам (регулярних та чартерних рейсів), яким відмовлено у перевезенні проти їхньої волі або рейс яких скасовано чи затримано, за умови, що пасажир має підтверджене бронювання на відповідний рейс та письмово зазначений (включаючи електронні засоби), або, якщо час реєстрації не зазначено, не пізніше ніж за 45 хвилин до зазначеного часу відправлення, чи забронював рейс, який затримано/перенесено авіаперевізником або фрахтувальником повітряного судна (туроператором) на інший рейс незалежно від причин затримки/перенесення має бути виплачена компенсація. Розмір компенсації встановлений ст. 104 Повітряного кодексу України.

Згідно з п.п.1,2 розділу І Правил пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Відсутність, помилковість в оформленні або втрата квитка та багажної квитанції не впливають на дійсність договору перевезення.

Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення, крім випадків, визначених у пункті 4 цієї глави.

В даному випадку, на підтвердження укладення договору перевезення надано чартерний пасажирський квиток лише позивачем ОСОБА_1 (а.с.5).

У зв`язку із відсутністю перекладу, інші докази вимог позивачів не підтверджують (а.с.6-8).

Розділом XVI Правил передбачені права пасажирів у разі відмови в перевезенні, скасування або затримки рейсів.

Зокрема п.1 Глави І визначає, що положення цього розділу застосовуються до пасажирів (регулярних та чартерних рейсів), яким відмовлено в перевезенні проти їхньої волі або рейс яких скасовано чи затримано, за умови, що пасажир має підтверджене бронювання на відповідний рейс та присутній для проходження реєстрації у час, що передбачений правилами перевізника та письмово зазначений (включаючи електронні засоби), або, якщо час реєстрації не зазначено, не пізніше ніж за 45 хвилин до зазначеного часу відправлення чи забронював рейс, який було затримано/перенесено перевізником або фрахтувальником повітряного судна (туроператором) на інший рейс, незалежно від причин.

Разом з тим, Главою 3 цього розділу Правил передбачено умови та підстави компенсації пасажирам у разі скасування рейсу, а Главою 4 - компенсація пасажирам у разі затримки рейсу.

В даному випадку позивачами не надано належних доказів на підтвердження тих обставин, що рейс було скасовано.

Разом з тим, відповідач визнає, що рейс було затримано на 9 годин.

У такому випадку згідно з п.1 Глави 4 Розділу ХУІ Правил перевізник повинен надати пасажирам за встановленими ним нормами харчування та прохолодні напої і можливість здійснити два безкоштовних дзвінки або відправити телекс-, факс-повідомлення чи повідомлення електронною поштою, якщо для цього є технічні умови, у разі затримки рейсу на строк:

дві години або більше від запланованого часу відправлення рейсу дальністю до 1500 кілометрів;

три години або більше від запланованого часу відправлення рейсу дальністю від 1500 до 3500 кілометрів;

чотири години або більше від запланованого часу відправлення рейсу для всіх інших рейсів, не зазначених у другому та третьому абзацах цього пункту.

Якщо виконання затриманого рейсу відкладається на наступний день за днем його виконання, передбаченим розкладом і зазначеним у квитку, перевізник повинен надати пасажирам номери у готелі, харчування та забезпечити трансфер за маршрутом аеропорт - готель - аеропорт.

Якщо затримка рейсу перевищує п`ять годин, пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до пункту 2 глави 2 цього розділу (п.2).

Відповідно до п.2 Глави 2 цього розділу крім виплати винагороди, перевізник зобов`язаний запропонувати пасажиру на вибір:

відшкодування вартості перевезення впродовж семи днів, яке має бути виплачене готівкою, електронним банківським переказом, банківськими дорученнями або банківськими чеками чи за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира у вигляді дорожніх чеків та/або інших послуг, повної вартості квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка та за використану частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також забезпечити за потреби зворотний рейс у початковий пункт відправлення за першої можливості;

або зміну маршруту, яка повинна здійснюватися за відповідних транспортних умов: до кінцевого пункту призначення - за першої можливості або до кінцевого пункту - у пізніший час за бажанням пасажира та за наявності вільних місць.

Разом з тим, позивачами не надано доказів про те, що відповідач взагалі не забезпечив їм переліт в аеропорт призначення, тобто, що квиток не був використаний, чи використаний не повністю.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пред`явлення позову до неналежного відповідача, оскільки законних підстав для стягнення компенсації немає.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене із порушенням норм матеріального права, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст. 268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення - про відмову в позові з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 13 червня 2019 року.