Справа № 487/1573/18
Провадження № 2/487/1971/19
28.11.2019 р. Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Кузьменка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Страхової компанії ПрАТ "СК "ЮНІВЕСТ", треті особи: ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,
Згідно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 19.06.2019 року, вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2019 року в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
ОСОБА_1 подано позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», в якій позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 142185,72 грн. матеріальних збитків, спричинених пошкодженням автомобілю внаслідок ДТП та 100000 грн. моральної шкоди.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.
09.08.2019 року позивач подав до суду клопотання про залучення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в якості співвідповідача.
Також 09.08.2019 року подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його ( ОСОБА_1 ) користь моральну шкоду у розмірі 100000 грн.; стягнути з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на його ( ОСОБА_1 ) користь страхове відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8894,73 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.12.2017 року близько 15.32 год. водій ОСОБА_2 , керуючи власним автомобілем марки «Chery Tiggo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Даля, зі сторони вул. Дмитрієва в напрямку перехрестя з вул. Новосельською в м. Миколаєві, при проїзді рівнозначних доріг: вул. Даля та вул. Новосельської, грубо порушив вимоги п.п.2.3 «б», 12.1, 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався праворуч, в зв`язку з чим допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його ( ОСОБА_1 ) керуванням. Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок зазначеної ДТП йому спричинені тілесні ушкодження які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 3451901 від 23.03.2017 року цивільно-правова відповідальність станом на день ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», тому вважає, що саме на страхову компанію покладається обов`язок по відшкодуванню йому матеріальної шкоди, що складається з витрат на лікування. Крім того, внаслідок ДТП йому заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманих фізичних та психологічних травм він довгий час знаходився в тяжкому хворобливому стані та не міг вести нормальний спосіб життя. Порушилась душевна рівновага, стало неможливо продовжувати активний спосіб життя, порушилися зв`язки із оточуючими. Вважає, що саме на ОСОБА_2 слід покласти обов`язок по відшкодуванню йому моральної шкоди.
Ухвалою суду від 09.09.2019 року у справі залучено в якості співвідповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».
15.10.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, уточнену позовну заяву підтримав, просив задовольнити, не заперечував на винесення заочного рішення у разі неявки відповідачів.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.
28.12.2017 року близько 15.32 год. водій ОСОБА_2 , керуючи власним автомобілем марки «Chery Tiggo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Даля, зі сторони вул. Дмитрієва в напрямку перехрестя з вул. Новосельською в м. Миколаєві, при проїзді рівнозначних доріг: вул. Даля та вул. Новосельської, грубо порушив вимоги п.п.2.3 «б», 12.1, 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався праворуч, в зв`язку з чим допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Внаслідок ДТП ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому бічної маси першого шийного хребця, перелому дужки шостого шийного хребця без зміщення, згідно експертизи № 193 від 14.02.2018 року, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, на строк понад 21 добу.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами. Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8894,73 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 19.06.2019 року, вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2019 року в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень та вина відповідача ОСОБА_2 у їх спричиненні доказуванню не підлягають.

З урахуванням положень ст.979, ст.1194 ЦК України, роз`яснень, які надані Великою Палатою Верховного Суду у її постанові від 4 липня 2018 року (справа 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку (п.35). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") (п.73.)

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (п.74).

За наведеного вище, саме страховик ПрАТ «СК «ЮНІВЕСТ» має відшкодувати шкоду ОСОБА_1 .

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3451901 від 23.03.2017 року цивільно-правова відповідальність станом на день ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», страхувальник ОСОБА_2 .

Як вбачається з вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2019 року ОСОБА_1 завдано матеріальних збитків, у зв`язку з лікуванням, на суму 8894,73 грн.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Постанова від 31 березня 1995 року) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3451901 від 23.03.2017 року.

Згідно з пунктом 1.3.статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно з частиною першою пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 унаслідок ДТП, суд враховує, що статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

При цьому згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 157/353/16-ц (касаційне провадження 61 -5265св18), у постанові Верховного Суду від 05 березня 2018 року у справі № 687/1585/16-ц (касаційне провадження 61 -3469св18).

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на вище зазначені норми, суд вважає, що відсутні підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача моральних збитків, оскільки в силу статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок страхової компанії підлягає відшкодуванню моральна шкода у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За такого, суд дійшов висновку, що моральна шкода підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд враховує фізичний біль та страждання, яких зазнав ОСОБА_1 , у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, характер і обсяг заподіяних йому душевних страждань (порушення звичного ритму життя, пережитий емоційний стрес, душевне хвилювання з приводу втрати роботи та відповідно засобів для існування на достатньо тривалий період, суд вважає, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 30000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, в розмірі 631, 63 грн. (заявлено вимогу на суму 108894,73 грн., задоволено її на суму 38894,73 грн., а за такого стягненню з відповідача в дохід держави підлягає 631,63 грн. судового збору).

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Страхової компанії ПрАТ "СК "ЮНІВЕСТ", треті особи: ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Страхової компанії ПрАТ "СК "ЮНІВЕСТ" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8894 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні 73 копійки та моральну шкоду у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з Страхової компанії ПрАТ "СК "ЮНІВЕСТ" в дохід держави судовий збір у розмірі 631 (шістсот тридцять одної) гривні 63 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, яка вступила в дію з 15.12.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В. Кузьменко