Справа № 446/1642/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2019 року м.Кам"янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Бакай І. А.
за участі:секретаря судового засідання Михайлишин О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим житловим приміщенням, та зняття з місця реєстрації проживання,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він на підставі Договору дарування 64/100 частини житлового будинку від 05.11.2018 року та запису в реєстровій книзі за №2793 є власником 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 . У даному будинку зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які не проживають у будинку з більше п"яти років , їх речі у житловому приміщенні відсутні, участі в утриманні житла вони не беруть. Всі витрати, пов`язані із утриманням будинку, позивач здійснює самостійно. Через реєстрацію відповідачів у належному йому будинку він обмежений у реалізації в повній мірі свого права власності.
Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить позов розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з"явились, причин неявки не повідомили, відзиву на позов не подавали.
На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з"явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідачів, які, були належним чином повідомленні про час розгляду справи, до суду не прибули, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 є приватизованим і згідно з Договору дарування 64/100 частини житлового будинку від 05.11.2018 року та запису в реєстровій книзі за №2793 позивач ОСОБА_1 являється власником 1/2 вищевказаного будинку.
Згідно будинкової книги житлового будинку АДРЕСА_1 вбачається те, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрований у вищевказаному будинку, разом з ним зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Актами обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 від 18.06.2019р., 17.07.2019р., 22.08.2019р., встановлено, що в даному житловому будинку відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають більше п"яти років, комунальні послуги не сплачують, жодних витрат по утриманню будинку не несуть.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до п.3 Листа ВССУ від 28.01.2013 року "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, колишніми членами його сімї, а також членами сімї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.
У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи той факт, що відповідачі відсутні понадд 5 років у житловому будинку АДРЕСА_1 , що судом беззаперечно встановлено, доказів поважності причин такої відсутності сторонами не надано, а судом не здобуто, з врахуванням наведеного, з метою недопущення подальшого порушення права позивача на вільне користування та розпорядження належним йому майном, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
ухвалив :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим житловим приміщенням, та зняття з місця реєстрації проживання - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Камянка- Бузьким районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Кам"янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Повний текст рішення виготовлено 06.12.2019 року.
Суддя І.А.Бакай