242/6303/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2019 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: - головуючого - судді Черкова В.Г.,

- при секретарі Кідрон О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидово у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 31.10.2019 р. звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 17.07.2017 р. була звільнена за п.1 ст.40 КЗпП України. При звільнені розрахунок проведено не було. Просила стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на її користь заборгованість по заробітній платі за березень 2017 р. в сумі 4302,86 грн., за квітень 2017 р. в сумі 7458,89 грн., за травень 2017 р. в сумі 984,07 грн., за червень 2017 р. в сумі 3847,59 грн., за липень 2017 р. в сумі 7121,86 грн., а всього 23715,27 грн.; допустити негайне виконання судового рішення в межах місячної суми стягнення (встановленого окладу) в сумі 4189,00 грн.

Ухвалою суду від 05.11.2019 р. було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця» - у строк, визначений судом, відзив не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Основним Законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Українська залізниця» (а.с.6-10).

Згідно розрахунків заробітної плати заборгованість складає: за березень 2017 р. всього нараховано 4302,86 грн., сума до виплати 3421,56 грн.; за квітень 2017 р. всього нараховано 7458,89 грн., сума до виплати 5931,18 грн.; за травень 2017 р. всього нараховано 984,07 грн., сума до виплати 782,52 грн.; за червень 2017 р. всього нараховано 3847,59 грн., сума до виплати 3059,54 грн.; за липень 2017 р. всього нараховано 7121,86 грн., сума до виплати 5721,83 грн. (а.с.11-13).

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до ст. ст. 115 Кодексу Законів про працю України заробітна плата заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата..

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволеню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до Акціонерного товариства «Українська залізниця», , розташоване за адресою: м.Київ, вул..Тверська,5, про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за березень 2017 р. в сумі 3421 (три тисячі чотириста двадцять одна) грн.. 56 коп., за квітень 2017 р. в сумі 5931 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн. 18 коп., за травень 2017 р. в сумі 782 (сімсот вісімдесят дві) грн.. 52 коп., за червень 2017 р. в сумі 3059 (три тисячі п`ятдесят дев`ять) грн. 54 коп., за липень 2017 р. в сумі 5721 (п`ять тисяч сімсот двадцять одна) грн.. 83 коп., а всього 18916 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн. 63 коп. без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах місячної суми стягнення в сумі 5931 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн. 18 коп.

В задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір в доход держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення було складено та підписано 29.11.2019 року.

Суддя