Провадження № 2/582/1/19
Справа № 582/1553/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2019 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченко В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ОСОБА_2 звернулася до Недригайлівського районного суду Сумської області та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.04.2016 року у розмірі 14290 грн. 09 коп. та судові витрати по справі.

15 березня 2019 р. представник позивача ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити (а.с.78). Крім того, представник позивача ОСОБА_3 подав до суду клопотання про застосування положення ч. 2 ст. 216 ЦК України та стягнути з відповідача непогашене тіло кредиту в розмірі 6509,29 грн. (а.с.79-80).

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, але представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги позивача не визнали та просили суд відмовити у їх задоволенні, а також заперечили проти задоволення клопотання представника позивача про застосування недійсності правочину так, як ці вимоги не стосуються спірних правовідносин.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що клопотання представника позивача ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину не можуть бути вирішені у даному провадженні, а у задоволенні позовних Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 14 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством КБ "ПРИВАТБАНК" було укладено кредитний договір б/н, на підставі якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з належним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 14290,09 грн.

Відповідно до ч.2 ст.82 ЦПК України, обставини в цивільній справі, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області 26 жовтня 2018 р. встанволено, та підтверджено постановою Сумського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, наступні обставини, а саме, визнано недійсним спірний кредитний договір.

Враховуючи викладене, оскільки договір, за яким представник позивач просить суд стягнути кошти з відповідача визнаний недійсним, тому, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статями 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним і про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

В п.5 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (надалі - Постанова), вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, та у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його не дійсністю. Уразі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала навиконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Пунктом 10 постанови роз'яснено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Отже реституція є правовим наслідком недійсності правочину і способом захисту цивільних прав, який може бути застосовано до відносин зобов'язального характеру, за умови, якщо спір вини між сторонами недійсного правочину (договору).

Враховуючи, те що в даному провадженні представник позивача просить суд, стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 14290,09 грн. за кредитним договором б/н від 14.04.2016 р. то клопотання про застосування наслідків недійсності правочину не може бути вирішене у даній справі. Оскільки не є предметом даного позову.

Водночас, суд роз'яснює позивачу, що вищезазначені обставини не позбавляють позивача права звернутися до суду з позовом до відповідача із самостійними позовними вимогами в порядку ст. 216 ЦК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати (судовий збір) покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до Сумського апеляційного суду безпосередньо або через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складено 20 березня 2019 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко