Справа № 594/1065/18
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Зушман Г.І.
з участю секретаря Кушнір Т.І.
позивачки ОСОБА_1
представника позивачки адвоката ОСОБА_2
представника органу опіки та піклування ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказуючи, що з 18 квітня 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2014 року розірвано. В шлюбі в них народилася донька ОСОБА_5, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2014 року з відповідача в її користь стягнуто аліменти на утримання дочки в сумі 500 грн. щомісячно. З моменту припинення спільного проживання, більше чотирьох років, відповідач донькою не цікавиться, з нею не спілкується, аліменти на її утримання жодного разу не сплачував. Не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач має дохід, другої сімї не створив, інших дітей не має. У звязку із тим, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку збільшився, а її матеріальний стан є незадовільним, розмір аліментів, визначений рішенням суду є недостатнім, просить збільшити розмір аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що більше чотирьох років відповідач не бере жодної участі у вихованні їхньої доньки та не цікавиться нею, аліменти на її утримання жодного разу не сплачував.
Належно повідомлений відповідач в судове засідання не зявився повторно, заяв про розгляд справи у його відсутності від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву не подав.
Представник органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обовязками. Пояснив, що органом опіки та піклування встановлено, що вихованням дитини займається позивачка, відповідач відсутній у селі, де проживає позивачка з донькою, аліментів на утримання дитини не сплачує. З приводу перешкоджання у спілкуванні з дочкою відповідач до органу опіки та піклування не звертався.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач та її представник не заперечували.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що є батьками позивачки. Відповідач з 01 січня 2014 року не приходить до дочки, не допомагає їй, не дає коштів на лікування дитини та участі у її вихованні не приймає. Позивачці та її доньці допомагають вони. Онучка на їх запитання каже, що свого батька не бачила.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.
Дитина ОСОБА_5 народилася 21 січня 2012 року в с.Іване-Пусте Борщівського району Тернопільської області, її батьками у свідоцтві про народження серії 1-ИД №151780, актовий запис № 2, виданому ОСОБА_8 сільською радою Борщівського району Тернопільської області 26 січня 2012 року, зазначені відповідач ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_1
26 березня 2014 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області (справа №594/21/14-ц) шлюб між сторонами розірвано.
Згідно виконавчого листа, виданого Борщівським районним судом Тернопільської області від 18 листопада 2014 року (справа №594/422/14-ц) з відповідача ОСОБА_4 стягнуто в користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно акту про нарахування заборгованості по аліментах, проведеного Борщівським районним відділом державної виконавчої служби 02 січня 2019 року, при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Борщівським районним судом Тернопільської області від 18 листопада 2014 року (справа №594/422/14-ц) боржнику ОСОБА_4 нараховано заборгованість за період з квітня 2014 року по грудень 2018 року, загальна сума якої станом на 02 січня 2019 року становить 29 746,80 грн. За період з квітня 2014 року по липень 2018 року щомісячна сума аліментів нарахованих до стягнення становила 500,00 грн., за період з вересня по листопад 2018 року 972,00 грн., у грудні 1013,50 грн.
Згідно довідки ОСОБА_8 сільської ради від 16 серпня 2018 року №652 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного комісією ОСОБА_8 сільської ради 16 серпня 2018 року, позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з дочкою ОСОБА_5, яка перебуває на утриманні матері. ОСОБА_1 працює фельдшером в ОСОБА_8
Відповідно до довідки від 27 серпня 2018 року, виданої дошкільним навчальним закладом села Іване-Пусте, за весь період перебування дитини у дошкільному закладі, приводить і забирає доньку додому тільки мама, яка самостійно здійснює батьківську оплату. Дитина доглянута, охайно одягнена. Мама піклується і цікавиться життям доньки під час перебування дитини в дошкільному навчальному закладі.
Згідно довідки від 14 серпня 2018 року, виданої сімейним лікарем АЗПСМ села Іване- Пусте, в якого дитина знаходиться під наглядом, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на диспансерному обліку не перебуває, профілактичні щеплення, проведені. Догляд за дитиною здійснює мати ОСОБА_1.
Згідно довідки № 53 від 27 серпня 2018 року, виданої Борщівським комунальним районним центром первинної медико-санітарної допомоги, ОСОБА_1 працює на посаді фельдшера АЗПСМ с. Іване-Пусте Борщівського ЦПМСД з 02 січня 2013 року по даний час.
Борщівська районна державна адміністрація, що діє як орган опіки та піклування у своєму висновку від 31 серпня 2018 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4, стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення виходячи з наступного.
У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину
Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини.
Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 тривалий час, більше чотирьох років, без поважних причин, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не виявляв і не виявляє щодо доньки батьківського піклування, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до забезпечення дитині необхідного матеріального забезпечення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Окрім того, не сплачує аліменти на утримання дитини, визначені рішенням суду.
За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дитини відповідача ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав стосовно його дочки ОСОБА_5
Позивачка також просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2014 року та стягувати із відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Однак, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають, оскільки виконавчою службою самостійно зроблено перерахунок розміру аліментів у відповідності до вимог ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується актом про нарахування заборгованості по аліментах, проведеним Борщівським районним відділом державної виконавчої служби 02 січня 2019 року, при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Борщівським районним судом Тернопільської області від 18 листопада 2014 року.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сплачений позивачкою судовий збір в сумі 704, 80 грн. в користь позивачки.
На підставі ст.ст.164, 165, 166, 180-183, 192 СК України, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-285, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2.
У задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, жительки с.Іване-Пусте Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2, понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачкою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Борщівський районний суд до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 25 січня 2019 року.