Справа № 183/6883/19
№ 2/183/3589/19

У Х В А Л А
26 листопада 2019 року м. Новомосковськ Дніпропетровська область
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Городецького Д.І.,
за участю секретаря судового засідання Данильченко Т.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в спільному майні, -
20 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя.
21 листопада 2019 року позовна заява залишена без руху.
На виконання ухвали суду про залишення позову без руху 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 подано уточнюючу позовну заяву до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в спільному майні, в якому просить встановити факт його проживання разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, у період з 20.03.2009 року по 11.11.2019 рік, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 майно, набути ними під час сумісного проживання:
-нежитлове приміщення, аптека, загальною площею 94,5 кв.м., що розташована за
-квартиру АДРЕСА_2 ;
-нежитлову будівлю «П» загальною площею 31,30 кв.м.; склад «О» загальною площею 86,90 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;
-автомобіль ТОYОТА RAV4, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 .
В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, просить визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на:
- Ѕ частину нежитлового приміщення, аптека, загальною площею 94,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., на земельній
ділянці у відповідності до договору оренди земельної ділянки, серія та
- Ѕ частину квартиру
- Ѕ частину нежитлової будівлі «П» загальною площею 31,30 кв.м.; склад «О» загальною площею 86,90 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ;
-Ѕ частину автомобіля ТОYОТА RAV4, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 .
25 листопада 2019 року на адресу Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради направлено запит про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , відповідно до вимог передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України.
Провадження у справі не відкрито.
Одночасно з поданням позовної заяви ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.
25 листопада 2019 року ОСОБА_1 подано уточнюючу заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на спірне майно:
- нежитлову будівлю «П» загальною площею 31,30 кв.м.; склад «О» загальною площею 86,90 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ;
- нежитлове приміщення, аптека, загальною площею 94,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., на земельній
ділянці у відповідності до договору оренди земельної ділянки, серія та
- автомобіль ТОYОТА RAV4, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , що зареєстровані за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса власника: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, що спірне майно за переліком придбано у період його сумісного проживання як чоловіка та жінки з відповідачем ОСОБА_2 , у зв`язку з чим є спільною власністю подружжя, однак у даний час знаходиться в особистому користуванні відповідача. В добровільному порядку поділити майно, встановити порядок користування відповідач не бажає, у зв`язку з чим є підозра, що відповідач може позбутися майна, в тому числі транспортного засобу, на якому вже змінила номерні знаки, що в подальшому може зробити неможливим виконання рішення суду.
Сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалися.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю в судовому засіданні всіх учасників справи.
Відповідно до ч.1 ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Зміст і форма заяви про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Судом встановлено, що сторони у період 17.07.1993 року по 12.05.2010 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Саме 12.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області здійснена державна реєстрація розірвання шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19.11.2019 року серії НОМЕР_3 (а.с.10, 19).
Як зазначає позивач ОСОБА_1 та вбачається зі змісту уточнених позовних вимог продовжував проживати з ОСОБА_3 однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, у період з 20.03.2009 року по 11.11.2019 рік, тобто вже після реєстрації розірвання шлюбу з відповідачем (а.с.58-60).
Так, квартира за номером АДРЕСА_5 придбана ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 30.10.2004 року (а.с.12). Реєстрація правочину відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №250022 відбулася 30.10.2004 (а.с.13).
Нежитлові будівлі, будівля «П» загальною площею 31,30 кв.м.; Склад «О» загальною площею 86,90 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_3 придбані ОСОБА_2 за Договором купівлі-продажу від 18.02.2009 року (а.с.15). Реєстрація правочину відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів №7033283 відбулася 18.02.2009 (а.с.16).
Транспортний засіб марки ТОYОТА RAV4, сірого кольору, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу №492АП/08 від 27.10.2008 року (а.с.62-63).
Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами доданими до неї зазначений транспортний засіб було придбано у період шлюбу за спільні кошти грошові кошти.
Аналізуючи доводи заявника та надані документи, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір з приводу зазначеного рухомого та нерухомого майна, заявник просить суд визнати право власності Ѕ частину зазначеного рухомого та нерухомого майна. З цих підстав, суд вважає слушними доводи заявника про існування ризику того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до можливого відчуження нерухомого мйана, транспортного засобу на користь інших осіб до остаточного вирішення спору по суті. В свою чергу, вказана обставина, на переконання суду, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд також враховує докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, та бере до уваги, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. З`ясувавши обсяг та суть позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам, суд вважає за можливе забезпечити позов шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження спірного рухомого та нерухомого майна за переліком, що є предметом даного спору.
В той же час, суд дійшов висновку, що накладення арешту на зазначене рухоме та нерухоме майно є недоцільним і зайвим, оскільки ризик відчуження спірного майна, про який в своїй заяві заявляє позивач, повністю може бути нейтралізовано без додаткового накладення арешту.
Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.
Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII в редакції від 17.06.2018 року, -
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в спільному майні - задовольнити частково.
Заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження спірного рухомого та нерухомого майна, що зареєстроване за ОСОБА_2 , /РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14.01.2000 року, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 :
- квартири АДРЕСА_7 загальною площею 34,8 кв.м.; житловою площею 14,1
- нежитлові будівлі, будівля «П» загальною площею 31,30 кв.м.; Склад «О» загальною площею 86,90 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ;
- нежитлове приміщення, аптека, загальною площею 94,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., на земельній
ділянці у відповідності до договору оренди земельної ділянки, серія та
- транспортний засіб марки ТОYОТА RAV4, сірого кольору, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 .
В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.
Зустрічне забезпечення не застосовується.
Учасник справи може звернутися до суду з мотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ст.158 ЦПК України.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайного направити заявнику та для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Судом роз`яснюється, що відповідно до п.4 ч.1 ст.148 ЦПК України, за невиконання ухвали про забезпечення позову у встановлений судом строк, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох років з наступного дня після постановлення ухвали.

Ухвалу складено та підписано 26 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

.

Суддя Д.І. Городецький