РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/298/19
Провадження № 2/327/124/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2019 року смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Завіновської А.П.

при секретарі судового засідання Літвіновій Т.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кобця К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Розівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

09.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначав наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Розівка Розівського району Запорізької області помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 .

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті батька - ОСОБА_2 ніхто не звертався, проте його мати ОСОБА_3 продовжувала проживати у вказаному будинку, володіти та розпоряджатися ним, тобто фактично прийняла спадщину, але своїх спадкових прав не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Розівка Розівського району Запорізької області померла його мати - ОСОБА_3 .

У передбачений законом шестимісячний термін він (позивач) звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Водночас державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку із тим, що надані ним документи не підтверджують державну реєстрацію права власності спадкодавця на вказаний вище будинок.

На підставі викладеного, позивач просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері, - ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , із надвірними будівлями до нього.

Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 24.09.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі і підготовче судове засідання призначено на 14 год. 00 хв. 16.10.2019 року (а.с. 38).

Ухвалою суду від 16.10.2019 року клопотання представника позивача адвоката Кобця К.В. було задоволено і з Розівської державної нотаріальної контори було витребувано копії спадкових справ, заведених після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а підготовче судове засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 13.11.2019 року (а.с. 50).

Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 13.11.2019 року було закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 28.11.2019 року (а.с. 79).

Представник відповідача - територіальної громади в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, додатково зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 83, 85).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Розівської державної нотаріальної контори, в судове засідання також не з`явився, був належним чином сповіщений про час, дату та місце розгляду справи. Окрім цього, просив здійснювати судовий розгляд справи у його відсутність (а.с. 82, 84).

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності вказаних осіб.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кобець К.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити, визнавши за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері, - ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , із надвірними будівлями до нього.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши надані учасниками справи докази, зокрема копію спадкової справи № 120/2018, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України).

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з норм статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV) право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Виходячи із свідоцтва про одруження, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , одружилися ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9)

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками позивача зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно до свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_5 у смт. Розівка Розівського району Запорізької області помер ОСОБА_2 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі договору житлового будинку купівлі-продажу будинку від 20.03.1969 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Розівської селищної ради Запорізької області, та зареєстрованого у Бердянському міжміському бюро технічної інвентаризації 13.01.1970 року під № 7 (а.с. 13, 21).

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався, про що, зокрема свідчить відповідь завідуючого Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. від 06.11.2019 року за № 1014/01-16, на виконання ухвали суду від 16.10.2019 року, про те, що спадкова справа відносно останнього не заводилася (а.с. 57).

Проте, ОСОБА_3 , яка була зареєстрована на час смерті чоловіка, за адресою АДРЕСА_1 , продовжувала проживати у вказаному будинку, володіти та розпоряджатися ним, тобто в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 9, 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с. 11).

23.10.2018 року після померлої ОСОБА_3 було заведено спадкову справу за № 120/2018 року (а.с. 12).

16.04.2019 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 (а.с. 65).

Постановою державного нотаріуса від 18.06.019 року № 576/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, внаслідок того, що надані останнім документи, а саме договір купівлі-продажу від 20.03.1969 року, технічний паспорт на будинок та довідка, видана КП «Розівський комунгосп» від 14.05.2019 року за № 147, не підтверджують державну реєстрацію права власності спадкодавця на будинок. Відсутні відповідні дані про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок і у Державному реєстрі речових прав (а.с. 23).

Зі змісту договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого секретарем виконавчого комітету Розівської селищної ради Запорізької області, вбачається, що 20.03.1969 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 . При цьому на зворотній стороні цього договору Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації було вчинено реєстраційний напис про реєстрацію 13.01.1970 року під № 7, права власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок (а.с. 13).

Разом з тим, виходячи з довідки, виданої БТІ КП «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області від 14.05.2019 року за № 147, житловий будинок за АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 20.03.1969 року за № 7, належить ОСОБА_2 , але не зареєстровано (а.с. 21).

Отже, наведені обставини свідчать про те, що за життя ОСОБА_2 , було зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок, як то було передбачено нормами законодавства, діючого на той час. При цьому відсутність даних про реєстрацію права власності саме в БТІ КП «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області Розівському району, на думку суду, не може свідчити про те, що державна реєстрація права власності не була здійснена.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , до складу якої увійшов, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі договору житлового будинку купівлі-продажу будинку від 20.03.1969 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Розівської селищної ради Запорізької області, та зареєстрованого у Бердянському міжміському бюро технічної інвентаризації 13.01.1970 року під № 7.

Отже, позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , враховуючи, що донька останньої ОСОБА_6 , згідно до матеріалів спадкової справи № 120/2018, відмовилась від прийняття спадщини (а.с. 59), але не може скористатися своїми спадковими правами через розбіжності в документах.

Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 58,4 кв.м., жилою площею 35,0 кв.м., складається: з житлового будинку літера «А-1», сіней літера «а-1», ґанку літера «а?», літньої кухні літера «Б», гаражу літера «В», оглядової ями літера «о/я», сараїв літери «Г; Д; Е», вбиральні літера «У», погрібу літера «П/п», шийки погрібу «Ш/п», огорожі № 1, воріт № 2; № 3, колодязю літера «К», басейнів літери «З, Л». ( а.с. 14-19).

Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , а тому задовольняє позов останнього.

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст. ст. 182, 325, 392, 1216-1218, 1220-1222, 1258, 1261, 1268-1269, 1270 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, ст. ст. 12, 13, 81, 200, 211, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері, - ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 58,4 кв.м., жилою площею 35,0 кв.м., який складається: з житлового будинку літера «А-1», сіней літера «а-1», ґанку літера «а?», літньої кухні літера «Б», гаражу літера «В», оглядової ями літера «о/я», сараїв літери «Г; Д; Е», вбиральні літера «У», погрібу літера «П/п», шийки погрібу «Ш/п», огорожі № 1, воріт № 2; № 3, колодязю літера «К», басейнів літери «З, Л», який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу будинку від 20 березня 1969 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Розівської селищної ради Запорізької області, та зареєстрованого у Бердянському міжміському бюро технічної інвентаризації 13.01.1970 року під № 7.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції, Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 грудня 2019 року.

Суддя: А.П. Завіновська