Дата документу 22.01.2019 Справа № 320/4224/17
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 320/4224/17Головуючий у 1-й інстанції Колодіна Л.В.
Пр. № 22-ц/807/547/19Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 вересня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 26.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в сумі 69900,00 доларів США, а ОСОБА_3 зобов'язалась щомісячно повертати кредит в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту., але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 25.06.2018 року, та сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 15 % річних, а з 29.11.2012 року - у розмірі 17,5% річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором про надання споживчого кредиту було укладено договір поруки № 0/П від 26.06.2008 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Зазначало, що відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, на вимоги не реагували, внаслідок чого станом на 02 червня 2017 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 26.06.2008 року становить 198459 грн. 07 коп., яка складається з: 112407 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом; 65869 грн. 73 коп. - заборгованість по процентам, 5632 грн. 55 коп. - заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 12.08.2016 по 02.06.2017 року, 14548 грн. 82 коп. - заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 02.06.2016 по 02.06.2017 року.

З цих підстав просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку загальну суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.06.2008 р. в розмірі 198459 грн. 07 коп., та судові витрати в розмірі 2976,89 грн.

14 березня 2018 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він як поручитель згідно договору поруки від 26.06.2008 року зобов'язувався перед кредитором відповідати за невиконання відповідачем ОСОБА_3 усіх її зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 з додатковими угодами № 1 від 12.04.2011 року, № 2 від 23.11.2011 року, № 3 від 29.11.2011 року. Проте в договорі поруки № 0/П від 26.06.2008р. строків чи термінів не встановлено, а отже порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином оскільки банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника ОСОБА_3 в солідарному порядку та з нього як поручителя з 30.05.2014 року в такому разі шестимісячний строк поруки зберігається за останні шість місяців, які передують цьому зверненню до суду, як це передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому на момент звернення ПАТ «УкрСиббанк» до суду з позовною заявою 15.06.2017 року про стягнення заборгованості по кредиту порука ОСОБА_4 є припиненою у зв'язку зі спливом шести місяців.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні первісного позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3 - задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_4, яка виникла на підставі договору поруки № 0/П від 26.06.2008р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вирішити питання судових витрат.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 26.04.2017 року Банк пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання і був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (ч. 4 ст. 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. А отже, ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із пропуском строку позовної давності, про застосування якого було заявлено представником відповідача у справі, а відтак у задоволенні первісних позовних вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити, а зустрічний позов - задовольнити.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого Банк видав ОСОБА_3 кредит у сумі 69900,00 доларів США (т. 1 а.с. 10-16). ОСОБА_3, взяла на себе зобов'язання повернути кредит у повному обсязі в терміни та у розмірі, що встановлені графіком погашення кредиту, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами ( т.1 а.с. 17-19).

Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 25.06.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов додаткової угоди до договору.

Згідно п.1.3.1. Кредитного договору за користування кредитними коштами на перший місяць установленого терміну кредитування встановлена процентна ставка у розмірі 15,00% річних, а з 29.11.2012 року - у розмірі 17.5 % річних, відповідно до п.4.2., п. 6 додаткової угоди №3 від 29.11.2011р. (т.1 а.с. 24).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4, було укладено договір поруки №0/П від 26.06.2008р., згідно якого ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх її зобов'язань за кредитним договором №0 від 26.06.2008р. (т.1 а.с. 28-29).

Відповідно до п.1.1 Договору поруки №0/П від 26.06.2008 року термін виконання основного зобов'язання - 25 червня 2018 року, якщо згідно умов Основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов'язання.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом частини першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п. 1.1-1.4 договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього, за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

12 квітня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 26.06.2008р., згідно якої п.2.1 Договору викладено у новій редакції. ( т. 1 а.с. 20).

23 листопада 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №2 до вищезазначеного договору, про договірне списання коштів з поточних рахунків Позичальника в національній/іноземній валюті відкритих в АТ «УкрСиббанк» на користь Банку (т.1 а.с. 21-22).

29 листопада 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №3 до договору про надання споживчого кредиту, про збільшення суми кредиту за кредитним договором, видачу нових траншів в гривні (т. 1 а.с. 23).

29 листопада 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки №0/П від 26.06.2008р., згідно якого поручитель надала свою згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором, а саме, зміну схеми погашення кредиту ( т.1 а.с. 30).

Порядок повернення кредиту у повному обсязі в терміни та у розмірі, встановлені графіком погашення кредиту (т.1 а.с.27).

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_3, згідно розрахунку, станом на 02 червня 2017 року утворилась заборгованість в загальній сумі 198459 грн. 07 коп., яка складається з: 112407 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом; 65869 грн. 73 коп. - заборгованість по процентам; 5632 грн. 55 коп. - заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 12.08.2016 по 02.06.2017; 14548 грн. 82 коп. - заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 02.06.2016 по 02.06.2017 (т.1 а.с. 38-43).

Сам розрахунок заборгованості відповідачами належними доказами не спростований.

Відповідно до п. 6.1 Договору про надання споживчого кредиту №0 від 26 червня 2008 року, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 6 кредитного договору. Згідно розділу 6 кредитного договору банк повідомляє позичальника про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, шляхом направлення письмової вимоги на адресу позичальника. Терміни дострокового повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту. У випадку неотримання вимоги внаслідок зміни позичальником адреси (без попереднього про це повідомлення банку), чи у разі неотримання позичальником вимоги з інших підстав, протягом 40 календарних днів з дати направлення вимоги банком, термін повернення кредиту вважається таким що настав на 41 календарний день, з дати відправлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Боржник (а відтак і поручителі) узяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 25 червня 2018 року, сплачуючи її частинами згідно з графіком платежів.

Сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення періодичних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості починається обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов'язань за кредитом.

Тобто банк повинен був протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання пред'явити вимоги до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постановах від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16.

Крім того, правильне застосування частини четвертої статті 559 ЦК України було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18), за наслідками розгляду якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року виклала правовий висновок про відсутність підстав для відступлення від сталої практики Верховного Суду України й Верховного Суду та вказала, що з огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором, повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов'язань за кредитом.

Тобто банк повинен був протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором з 10.08.2016 року) пред'явити вимоги до поручителя.

Матеріалами справи підтверджується, що 26.04.2017 року Банк, скориставшись своїм правом, направив вимоги відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення простроченого зобов'язання протягом 31 дня з дати одержання повідомлення. Зазначено, що у разі не усунення порушень на 32 день з дня отримання вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - із 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту АТ «УкрСиббанк» змушене вимагати виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 червня 2008 року у повному обсязі. У разі невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги, АТ «УкрСиббанк» буде змушене звернутись із позовом до суду (т.1а.с.31-34).

26 квітня 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до ОСОБА_3, ОСОБА_4 з вимогою. Із позовом до суду ПАТ «УкрСиббанк» звернулося 15 червня 2017 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня пред'явлення вимоги до поручителів.

Окрім того, колегія звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі є підставою для відмови у позові.

Проте, в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_3 про застосування строку позовної давності, у зв'язку з чим немає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

З наведеного вбачається, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Укрсиббанк» підлягає задоволенню, а рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 вересня 2018 року необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою - відмовити.

В силу вимог ч.1,13ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат отже, необхідно стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсиббанк» судові витрати в розмірі 7442 грн. 22 коп., по 3721 грн. 11 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст.141, 376,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

«Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 26.06.2008 року у розмірі 198459 (сто дев'яносто вісім тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень 07 коп.,

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» понесені судові витрати по 3721 грн. 11 коп. з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 24 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: