ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/152/19 Справа № 200/426/18 Суддя у 1-й інстанції - Єлісєєва Т.Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та встановлення факту знаходження на утриманні годувальника,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та встановлення факту знаходження на утриманні годувальника.

Заява обґрунтована тим, що вона з ОСОБА_2 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 17.09.1983 року, вони вели спільне подружнє господарство. Проживали разом за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер. Заявниця звернулася до пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, надала довідку, видану ДНР про спільне проживання з померлим, проте їй було відмовлено, оскільки не надано доказів сумісного проживання з померлим.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково та встановлено факт проживання однією сім'єю, перебування у фактичних шлюбних та сімейних відносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як чоловіка та дружини з 17 вересня 1983 року по день смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду мотивоване тим, що заява в частині встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, перебування у фактичних шлюбних та сімейних відносинах знайшли своє підтвердження як законні та обґрунтовані. В задоволенні іншої частини заяви суд відмовив за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву, а саме: встановити факт щодо перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 та їх спільного проживання.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що встановивши факт перебування заявниці та чоловіка у фактичних шлюбних та сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, як чоловіка та дружини, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що до заяви було додано копію свідоцтва про шлюб, а тому встановлення вказаного факту є абсурдом та вказує на неповне дослідження судом матеріалів справи. При цьому, апелянт зазначає, що вона є непрацездатною особою, яка перебувала на утриманні померлого чоловіка, з яким вони все життя проживали однією сім'єю, його доходи були для неї постійним і основним джерелом існування, а тому встановлення вказаного факту необхідне їй для отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення заяви, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, перебування у фактичних шлюбних та сімейних відносинах, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості, оскільки встановлення вказаного факту необхідне заявниці для оформлення пенсії у зв'язку із втратою годувальника на підставі ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не можна, так як він суперечить матеріалам справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 у вказаній частині, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи, а саме, копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебували у шлюбних відносинах з 17.09.1983 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер.

Заявниця звернулася до пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

В Листі від 08 грудня 2017 року Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпрі вказало, що право на пенсію по втраті годувальника згідно ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на дату звернення у ОСОБА_1 відсутнє. При цьому, ОСОБА_1 роз'яснено, що у разу незгоди із рішенням органу, що призначає пенсію, громадянин має право оскаржити таке рішення до органу Пенсійного фонду України вищого рівня або звернутися до суду.

Встановлюючи факт проживання однією сім'єю, перебування у фактичних шлюбних та сімейних відносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що до заяви було додано копію свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що вказані особи перебували у шлюбі, яке спростовує висновок суду щодо встановлення факту перебування заявниці та її чоловіка у фактичних шлюбних відносинах та вказує на поверхневий розгляд вказаної заяви та неповне дослідження судом матеріалів справи.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду в частині встановлення факту проживання однією сім'єю, перебування у фактичних шлюбних та сімейних відносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як така, що суперечить дійсним обставинам справи підлягає скасуванню та в зв'язку із цим ухваленню нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви в цій частині.

Що ж стосується законності оскаржуваної ухвали в частині відмови у встановленні факту знаходження ОСОБА_1 на утриманні годувальника- чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті, - колегія суддів вважає, що ухвала в цій частині повинна бути залишена без змін, з огляду на наступне.

Згідно ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця в 2017 році зверталася до органів пенсійного фонду з приводу отримання пенсії, однак їй було відмовлено, оскільки право на пенсію по втраті годувальника згідно ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на дату звернення у неї було відсутнє. Вказане рішення органу Пенсійного фонду України заявниця не оскаржила, що свідчить про її згоду з таким рішенням.

Встановивши вказані обставини справи, колегія суддів не знаходить законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту знаходження її на утриманні годувальника - чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті, а тому оскаржувана ухвала в цій частині повинна бути залишена без змін.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі про те, що вона є непрацездатною особою, яка перебувала на утриманні померлого чоловіка, з яким вони все життя проживали однією сім'єю, його доходи були для неї постійним і основним джерелом існування, а тому встановлення вказаного факту необхідне їй для отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника, - є необґрунтованими та такими, що не спростовуються висновків суду в частині відмови у задоволенні заяви, оскільки такі доводи є недоведеними. Більш того, орган Пенсійного фонду України відмовив ОСОБА_1 в отриманні пенсії по втраті годувальника, вказане рішення заявниця не оскаржила, що свідчить про її згоду з таким висновком.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні заяви .

Таким чином оскаржуване рішення як таке, що ухвалене у порушення вимог процесуального закону підлягає скасуванню в частині встановлення факту проживання однією сім'єю, перебування у фактичних шлюбних та сімейних відносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1. В іншій частині рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року залишити без змін як таке, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року - скасувати в частині встановлення факту проживання однією сім'єю, перебування у фактичних шлюбних та сімейних відносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту проживання однією сім'єю, перебування у фактичних шлюбних та сімейних відносинах з чоловіком ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, як чоловіка та дружини, з 17 вересня 1983 року по день смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко