Справа №464/6332/19
пр № 2/464/1989/19
У Х В А Л А

25 листопада 2019 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Рудаков І. П., розглянувши матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Приймак В. О. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі плюс Україна» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в загальній сумі 1504059,92 грн. Спірна сума є забезпечувальним платіжем відповідно до попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного між сторонами 10 травня 2018 року.

Вважаю, що справа не підсудна цьому суду, виходячи з наступного.

Із позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із позовною заявою у відповідності до ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, тобто за вибором позивача - за зареєстрованим місцем свого проживання, що знаходиться на території Сихівського районного суду м. Львова.

Попри те, суд не встановив підстав вірного застосування стороною позивача вказаної норми щодо обрання територіальної підсудності, оскільки позов стосується нерухомого майна.

Із матеріалів справи убачається, що 10 травня 2018 року між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу квартири. відповідно до умов цього договору його предметом є укладення у майбутньому договору купівлі-продажу об`єкта трьохкімнатної житлової квартири у будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 під`їзді на 5 поверсі за будівельним номером АДРЕСА_2 , що також підтверджено додатком № 1 до попереднього договору. Сторона 1 (відповідач) передає об`єкт у власність стороні 2 (позивачу) за основним договором виключно після здійснення позивачем усіх платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Разом із тим, відповідно до правової позиції викладеної у п.42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 №3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням), про недійсність договорів щодо такого майна та застосування наслідків недійсності договору, з приводу невиконання умов договору, предметом якого є нерухоме майно, з приводу звернення стягнення на нерухоме майно.

Враховуючи те, що предметом договору, з приводу неналежного виконання умов якого виник цей спір, є об`єкт, який знаходиться за вищевказаною адресою, а тому на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності, яким надається пріоритет у разі конкуренції правил підсудності.

Згідно з адміністративно-територіальним поділом м. Львова вулиця Княгині Ольги у місті Львові належить до Франківського району.

Враховуючи наведене вище, а також те, що дана позовна заява не відноситься до підсудності Сихівського районного суду м. Львова, а тому таку необхідно скерувати до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю, після закінчення строків передбачених ч. 3 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.31, 187, 258, 260, 261, 352, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Приймак В. О. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі плюс Україна» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів - передати за територіальною юрисдикцією на розгляд до Франківського районного суду м .Львова.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 25 листопада 2019 року.

Суддя І. П. Рудаков