РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 563/910/19

Провадження № 22-ц/4815/1547/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2019 року (ухвалене у складі судді Опришка П.З.) у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

05 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 09 січня 2018 року сталася ДТП, під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "MAZDA СХ-5", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м.Рівне в напрямку м.Київ, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

06 листопада 2018 року на адресу ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого - ОСОБА_1 та малолітньої доньки загиблого - ОСОБА_4

03.12.2018 року ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" виплатило страхове відшкодування у розмірі 89352 грн. 00 коп., що становить 50% всієї суми, пославшись на вину самого пішохода ОСОБА_3 .

У зв`язку з порушенням строків виплати всієї суми страхового відшкодування підлягають до стягнення пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, інфляційні та 3% річних за період з 03.12.2018 року по 03.07.2019 року.

Просила суд, з урахуванням збільшених позовних вимог, стягнути з відповідача за період з 03.12.2018 року по 03.10.2019 року: страхове відшкодування у розмірі 89352 грн; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 26296 грн 42 коп.; три відсотки річних у розмірі 2239 грн 92 коп.; інфляційні втрати у розмірі 3160 грн 17 коп.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 грн.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про стягнення страхового відшкодування задоволено.

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 89 352 (вісімдесят дев`ять тисяч триста п`ятдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 26 296 (двадцять шість тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 42 копійки, три відсотки річних у розмірі 2 239 (дві тисячі двісті тридцять дев`ять) гривень 92 копійки, та інфляційні втрати у розмірі 3 160 (три тисячі сто шістдесят) гривень 17 копійок.

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" на користь держави судовий збір в розмірі 1210 (одна тисяча двісті десять) гривень 49 копійок.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки законодавством передбачено відшкодування шкоди внаслідок смерті потерпілого, незалежно від його вини, така шкода повинна відшкодовуватися в повному обсязі. Відповідач неправомірно здійснив ділення страхової виплати на 2, тому наявні підстави для стягнення недоплаченої страхової виплати, пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

05 листопада 2019 року ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" подало до суду апеляційну скаргу у якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваного рішення суду.

Вказує, що постановою про закриття кримінального провадження від 09 січня 2018 року встановлено, що шкода пішоходу ОСОБА_3 була завдана лише внаслідок його власних безвідповідальних дій, що полягали у перетині проїзної частини автодороги на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух та у стані алкогольного сп`яніння.

У діях водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей ПДР України, які б з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

У даному випадку наявні дві особи - учасники дорожнього руху, сукупними діями яких завдано шкоди - водій транспортного засобу та пішохід, в діях якого вбачається порушення ПДР України.

З урахуванням наявності двох осіб, сукупними діями яких завдано шкоди та які були учасниками ДТП, страховиком було застосовано п. 36.3 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо поділу розміру заподіяної шкоди на кількість відповідальних осіб.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Судом встановлено, що 09 січня 2018 року, приблизно о 00.00 год, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем "MAZDA СХ-5", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги Київ-Чоп, зі сторони м.Рівне в напрямку м. Київ, зі швидкістю приблизно 80 км/год.

Одночасно, пішохід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на 275 км + 500 м. вказаної автодороги, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, почав перетинати проїзну частину автодороги зправа наліво відносно напрямку руху автомобіля "MAZDA СХ-5", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух. У момент виникнення небезпеки для руху, тобто в момент виявлення пішохода на проїзній частині, водій ОСОБА_2 застосував екстренне гальмування, однак уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 не зміг з незалежних від нього технічних причин. У результаті наїзду ОСОБА_3 був смертельно травмований та помер, що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 09.01.2019 року (а.с. 12).

Постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції О.А. Гонтаря від 27 червня 2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР за № 0000049 від 09.01.2018, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, закрито, у зв`язку з встановленням в діях ОСОБА_2 відсутності складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 18-19).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "MAZDA СХ-5", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "Арсенал Страхування".

Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 178 704,00 грн., з яких: 44 676,00 грн. - моральна шкода (по 22 338,00 грн. - для дружини загиблого ОСОБА_1 та малолітньої доньки ОСОБА_4 ), 134 028,00 грн. - відшкодування на утримання малолітньої доньки загиблого ОСОБА_4 .

03.12.2018 року ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 89 352,00 грн, що становить половину суми страхового відшкодування, яка підлягала до виплати (а.с. 23).

Відмову у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" обґрунтовувало тим, що враховуючи ст. 1187 ЦК України та п. 36.3 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхового відшкодування за кожну з осіб, які брали участь у ДТП було визначено шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб (водій та пішохід (потерпілий)).

Відповідно до частини першої статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в ДТП, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон).

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 27 Закону встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є прямим наслідком цієї ДТП.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до частини першої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого, право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується, зокрема, одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років.

Пунктом 27.3 Закону визначено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим); загальний розмір страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскільки шкода була завдана сукупними діями водія та потерпілого-пішохода, а тому, на підставі 36.3 Закону, розмір страхового відшкодування визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, не заслуговують на увагу.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що положення п. 36.3 Закону стосується випадку передбаченому в ч.2 ст.1188 ЦК України: якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Положення про ділення страхової виплати на кількість осіб винних у заподіянні шкоди застосовується у разі здійснення страхової виплати потерпілому внаслідок взаємодії кількох об`єктів підвищеної небезпеки.

Оскільки смерть ОСОБА_1 настала в результаті наїзду на нього одного автомобіля, ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" неправомірно здійснило ділення страхової виплати на 2, а тому місцевим судом правильно стягнуто недоплачену суму страхової виплати - 89352 грн, а також, згідно ст. 36.5. Закону, пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування - 26296 грн 42 коп, три відсотки річних - 2 239 грн 92 коп та інфляційні витрати - 3160 грн 17 коп, згідно ст. 625 ЦК України.

Розмір стягнутих з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_1 коштів, доведено за допомогою належних та допустимих доказів, оцінених судом першої інстанції, що не спростовані відповідачем.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" залишити без задоволення, а рішення Корецького районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук