Справа № 484/2235/18 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П
Провадження №22-ц/812/135/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів - Галущенка О.І. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Сімаченка В.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська» рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, яке ухвалено та проголошено 02 листопада 2018 року о 09 годині 38 хвилин, у приміщенні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області під головуванням судді Максютенко О.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

25 травня 2018 року ОСОБА_2 пред'явила до асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська» (далі - АОСББ «Грардійська») зазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

Вона є власником квартири АДРЕСА_1 та членом ОСББ «Гвардійське-2», яке створено власниками названого будинку.

В свою чергу, вказане ОСББ входить в АОСББ «Гвардійська».

Оскільки в будинку, де мешкає позивач, ремонт не проводився більше 20 років і перспективи його проведення були відсутні, то 07 лютого 2016 року мешканцями першого під'їзду будинку було складено акт про вкрай незадовільний стан фасаду будинку, вікон в названому під'їзді та козирка над входом до нього, і констатовано наявність реальної небезпеку життю людей та нагальну потребу в їх ремонті.

Про виявлені факти було повідомлено голову правління АОСББ «Гвардійська» Сімаченка В.С., а потім, за його усною згодою та у зв'язку з відсутністю коштів для проведення ремонту в АОСББ, нею самостійно проведено цей ремонт, на що витрачено 17 697 гривень 70 копійок власних коштів.

17 березня 2016 року вона звернулась із заявою на ім'я голови правління АОСББ «Гвардійська» Сімаченко В.С. в якій просила здійснити перерахунок квартплати у зв'язку з цими витратами, проте і до теперішнього часу відповіді не отримала.

Посилаюсь на наведене, позивач просила стягнути з АОСББ «Гвардійська» на її користь витрати понесені нею на вказаний ремонт, на загальну суму 17 697 гривень 70 копійок.

Представник відповідача проти позову заперечував, пояснив, що будь якої згоди на проведення ремонту позивачу не давав; в будинку, де мешкає позивач, товариство, в межах наявних коштів та черговості, ремонт проводило. Названі об'єкти не були аварійними, а мали знос у зв'язку із їх давністю, а козирок взагалі не ремонтувався, а був розширений практично в два рази.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

АОСББ «Гвардійська» подало на це рішення апеляційну скаргу, в якій, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало порушеннями судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржене рішення суду 1 інстанції - скасувати, оскільки воно ухвалене без точного дотримання судом норм права та встановлення дійсних обставин спору, і прийняти постанову, якою у позові відмовити.

Так, задовольняючи позов, суд 1 інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт порушення відповідачем її прав та обов'язків щодо утримання спільного майна, та необхідність проведення термінового ремонту вікон в під'їзді, козирка під'їзду та фасаду будинку, а також того, що нею, за згоди керівника АОСББ «Гвардійська» Сімаченка В.С., такий ремонт проведено на що витрачено 17 697 гривень 70 копійок власних коштів, які відповідач і повинен компенсувати.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду, в межах доводів апеляційної скарги, частково погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, вважає їх, крім висновку щодо обов'язку компенсувати витрати, вірними, обґрунтованими й законними.

Що ж до висновку суду про обов'язок відповідача покрити витрати позивача на ремонт, то він є помилковим, оскільки грунтується на невірному тлумаченні судом як норм права, так і положень статутів ОСББ та АОСББ, які не містять можливості позивача самостійно вирішувати питання, які відносяться до компетенції загальних зборів об'єднань.

Дійсно, за Конституцією України, ст. 4 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, слід зауважити, що, виходячи із загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, в порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Для цього він досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

При цьому, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції виходить з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених статтею 374 ЦПК України, і відповідних їм підстав щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, передбачених статтями 375, 383 ЦПК України.

Зокрема, він повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Як результат розгляду, апеляційний суд визначає підстави перегляду судового рішення, і відповідно до наданих йому повноважень формулює резолютивну частину своєї ухвали чи рішення.

Оскаржене рішення не у повній мірі відповідає виписаному.

Так, відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Стаття 358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" N 417-VIII від 14 травня 2015 року (далі - Закон) терміни "багатоквартирний будинок"; "допоміжні приміщення багатоквартирного будинку"; "нежитлові приміщення"; "співвласник багатоквартирного будинку"; "спільне майно багатоквартирного будинку"; "управитель багатоквартирного будинку" та інше, створило умови для удосконалення правовідносин за участю власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, оскільки з їх змісту вбачаються чіткі ознаки багатоквартирного будинку, його допоміжних та нежитлових приміщень; у них наводиться перелік спільного майна багатоквартирного будинку; з них однозначно слідує, що власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку є співвласником цього будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов'язків співвласників квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

При цьому, відповідно до абзац 5 п. 5 ст. 13 Закону, співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком.

Частини 1, 2 статті 7 Закону передбачають, що співвласники зобов'язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку;2)забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку;5)виконувати рішення зборів співвласників;10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов'язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Члени ОСББ або ЖБК на загальних зборах самостійно визначають тарифи (внески або витрати) за оплату утримання будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься, зокрема, затвердження кошторису і балансу об'єднання, а також визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, але при цьому враховувати інтереси та думку усіх членів об'єднання, затверджені ними на загальних зборах плани з утримання та ремонту помешкань.

З урахуванням вище викладеного, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи зі ст. 384 ЦК України та Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", оскільки відносини які склались між сторонами регулюються саме даними законами.

Дійсно, 01 листопада 2011 року ОСОБА_2 уклала договір № 61 взаємовідносин між власниками житлових та нежитлових приміщень АОСББ «Гвардійська», строком дії до 01вересня 2012 року. Відповідно до п.1 вказаного договору власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2, яка є власником на підставі договору дарування квартири від 17 березня 1998 року НБ 0316669 за №2-810, та АОСББ «Гвардійська», в особі голови правління Сімаченко В.С., що діє на підставі Статуту об'єднання, (виконавець) уклали договір, де предметом договору є те, що виконавець безпосередньо або у відповідності до п.4.6.4 Статуту об'єднання надає послуги власникам (орендарям) житлових та нежитлових приміщень з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу, забезпечує належну його експлуатацію, якісне та своєчасне надання житлово-комунальних послуг, забезпечує відповідні умови користування неподільним та загальним майном (а.с.7-8).

Того ж дня, між сторонами було підписано Додаток №1 до вказаного Договору про перелік послуг, на експлуатаційне утримання будинків АОСББ «Гвардійська», де п. 6.1.3, 6.1.5 та п.6.1.6 передбачено заміну скла в під'їздах, ремонт козирків, ремонт та штукатурка фасадів, цоколів, відмосток (а.с.9).

15 лютого 2016 року частина власників житлових та нежитлових приміщень будинку провели збори ОСББ «Гвардійська 2» м. Первомайська про необхідність проведення ремонту вікон та фасаду будинку, де було вирішено скласти акти про стан вікон в під'їзді №1 та обстежити аварійний стан фасаду будинку в межах квартири АДРЕСА_1 та козирка під'їзду №1. Також на зборах було вирішено провести ремонт елементів будинку за рахунок власних коштів мешканців під'їзду №1 будинку АДРЕСА_1 з подальшим перерахуванням внесених коштів в рахунок квартплати, за попередньою домовленістю з Сімаченко В.С. (а.с. 12).

17 лютого 2016 року комісією у складі мешканців під'їзду №1 по АДРЕСА_1 складено акт про стан фасаду будинку та козирка даного під'їзду. Комісією було встановлено, що цоколь будинку відійшов від стіни на відстань 5 см, і, будь-якої миті може відвалитись. В щілину, що утворилась, постійно затікає дощова вода, що спричиняє подальше руйнування старої будівлі. На фасаді будинку в межах квартири АДРЕСА_1 та під'їзду № 1 глибоко зруйнований шар штукатурки, випадають окремі елементи капітальної стіни. Козирок під'їзду № 1 постійно руйнується від зовнішнього впливу природніх чинників. Даний факт встановлено та підтверджено членами комісії: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 (а.с.5)

17 лютого 2016 року комісією у складі мешканців під'їзду №1 по АДРЕСА_1 було складено акт про аварійний стан вікон під'їзду №1, якИМ встановлено, що дерев'яні рами вікон зовсім зруйновані, зазначене становить загрозу життю і здоров'ю мешканців будинку. Під час сильного вітру скло з вікон випадає на вулицю. Даний факт підтвердили члени комісії: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.6).

05 березня 2016 року мешканці під'їзду №1 будинку АДРЕСА_1 звернулись до голови правління АОСББ «Гвардійська» Сімаченко В.С. з заявою про складання акту виконаних робіт (а.с.19).

17 березня 2016 року було складено акт про прийняття - передачу виконаних робіт, а саме: демонтаж старих вікон в під'їзді № 1 будинку АДРЕСА_1 та встановлення нових склопакетів в кількості 3 шт., вартість робіт склала 7 210 гривень. Дані роботи було виконано на підставі договору про надання послуг від 20 лютого 2016 року. Згідно накладної від 05 березня 2016 року витрати по встановленню вікон становлять 7 210 гривень (а.с.13 -15).

Того ж дня, мешканці під'їзду №1 будинку АДРЕСА_1 звернулись до голови правління АОСББ «Гвардійська» Сімаченка В.С. з заявою про перерахунок квартплати мешканців під'їзду будинку АДРЕСА_1 відповідно до суми коштів внесених кожним мешканцем. У вказаній заяві вказано суму витрат позивача, яка становить 1 290 гривень (а.с.16).

20 січня 2017 року ОСОБА_8 уклала договір про надання послуг з ФОП ОСОБА_4, відповідно до умов якого вартість ремонтно-будівельних робіт, щодо ремонту фасаду та козирка, складається з акту прийняття виконаних робіт, який є невід'ємною частиною даного договору, роботи виконуються з матеріалів замовника (а.с.28).

З акту прийняття - передачі виконаних робіт від 25 серпня 2017 року вбачається, що позивачем було сплачено на придбання матеріалів для ремонту 16 407 гривень 70 копійок, про що свідчать товарні чеки (а.с.34).

29 вересня 2017 року ОСОБА_2 зверталась до голови правління АОСББ «Гвардійська» щодо прийняття заходів з перерахунку квартплати за витрачені будівельні матеріали та вартість ремонтних робіт з ремонту фасаду та монтажу козирка на суму 16 407 гривень 70 копійок (а.с.20).

В період з березня 2016 по серпень 2017 року позивач за власні кошти відремонтувала фасад та козирок під'їзду №1 в будинку АДРЕСА_1 та внесла частково кошти на встановлення нових вікон у зазначеному під'їзд, витративши на це 17 697 гривень 70 копійок.

Проте ремонтні та відновлювальні роботи проведені без узгодження з керівниками об'єднання, іншими його членами та без рішення загальних зборів АОСББ, що унеможливлює відшкодування грошової суми, яку позивач вимагає від відповідача.

При цьому, слід взяти до уваги пояснення голови правління АОСББ «Гвардійська» Сімаченка В.С., про те, що ремонтні роботи не були викликані нагальною необхідністю, зроблені без будь-якого узгодження з ним, по більшості стосувалися території, що прилягає до квартири позивача, та іноді, як у випадку з козирком до під'їзду, носить характер поліпшення, що є справою особи чи осіб, які це поліпшення здійснили.

Крім того, з пояснень Сімаченка В.С., і чого позивач не заперечувала, з 2014 вона взагалі не вносить квартирної плати за утримання будинку, що теж слід врахувати при вирішенні даного спору.

Оскільки суд 1 інстанції був іншої думки і грошові кошти стягнув, то рішення про це, слід скасувати і прийняти постанову, якою відмовити у позові за його безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська» задовольнити, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 листопада 2018 року скасувати і прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у позові до Асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська» за його недоведеністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П.Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Т.В.Серебрякова

Повний текст постанови буде складено 23 січня 2019 року