Дата документу 06.12.2019 Справа № 336/4741/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4741/19 Головуючий у 1-й інстанції Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/807/3606/19 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача суддів: за участю секретаряПодліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Дніпровське» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2019 року у справі за заявою Державного підприємства «Дніпровське» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільний справі за позовом Військове прокуратури Запорізького гарнізонна в інтересах держави в особі військового радгоспу « Дніпровський» до ОСОБА_1 про виселення,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Державного підприємства «Дніпровське» звернулалося до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 16 листопада 2005 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя задовольнив позов Військового прокурора Запорізького гарнізона в нтересах держави в особі військового радгоспу «Дніпровський» до ОСОБА_1 про виселення.

Державне підприємство є «Дніпровське» є правонаступником Військового радгоспу « Дніпровський» Міністерства оборони України та перейменовано згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 323 від 13.08.2015оку.

Про наявність зазначеного судового рішення Державне підприємство «Дніпровський» дізналось випадково від самого відповідача ОСОБА_1 , який і надалі продовжує без будь-яких підстав проживати в житловому приміщенні з якого виселений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2005 року.

Отримавши 19.11.2018 року виконавчий лист, Державне підприємство «Дніпровське» пред`явило його до виконання Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Запорізької області, однак постановою від 14.06.2019 року виконавчий лист було повернуто, оскільки встановлений ст. 12 Закону України « Про виконавче провадження» минув трирічний строк для пред`явлення його до виконання.

Заявник просив поновити Державному підприємству «Дніпровське» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-4970/05 про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2019 року залишено без задовлення заяву Державного підприємства «Дніпровське» про поновлення пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-4970/05.

Не погоджуючись з такою ухвалою, Державне підприємство «Дніпровське» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана ухвала суду прийнята з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального та матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а тому просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненими доводами апеляцйної скарги є те, що суд розглянув справу не повідомивши заявника про дату, час і місце розгляду справи, що є порушенням ч. 3 ст. 433 ЦПК України, при цьому суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте до суду не з`явилися, натомість, вказане не відповідає дійсності, оскільки апелянт жодним чином не був повідомлений про розгляд заяви, виклики суду не отримував, в матеріалах справи такі докази відсутні. Суд першої інстанції взагалі не надав належної оцінки обставинам щодо поважності причин пропуску стпроку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, якими заявник обгрунтовує свою заяву.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ОСОБА_1 , Військовий прокуроп Запорізького гарнізону Південного регіону України будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з`явилися .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Зважаючи на вказане, колегія суддів у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України здійснила апеляційний розгляд у відсутності сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що з 2005 року до 2018 року, тобто протягом тринадцяти років позивач не вживав жодних заходів для виконання рішення суду, при цьому, заявником не було зазначено жодної поважної причини багаторічного невжиття заходів для виконаня рішення суду, та, відповідно, підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання судне вбачає .

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок зроблено судом без належного з`ясування дійсних обставин справи, з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частин 1,2,5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 16 листопада 2005 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в цивільній справі № 2-4970 було задоволено позов Військового прокурора Запорізького гарнізона в інтересах держави в особі військового радгоспу « Дніпровський» та виселено із службового приміщення з квартири, АДРЕСА_2 ОСОБА_1 . ( а.с. 17-18).

Після ухвалення зазначеного рішення виконавчий лист не отримувався.

Відповідно до розпороядження Кабінету Міністрів України № 883-р від 07.09.2011 року, цілісний майновий комплекс Військового радгоспу « Дніпровський» Міністерства оборони України було передено зі сфери управління Міністерства оборони України до сфери управління Міністерства аграрної політики та продоводьства України.

Державне підриємство є правонаступником Військового радгоспу «Дніпровський» Міністерства оборони України та перейменовано, згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 323 від 13.08.2015 року.

Державне підприємство «Дніпровське» лише 19.11.2018 року отримавши виконавчий лист, пред`явило його до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Запорізької області, однак виконавчий документ було повернуто заявнику, у зв`язку з тим, що у виконавчому документі не було зазначено дати народження та номер облікової картки платника податків ОСОБА_1

12.06.2019 року Державне підприємство «Дніпровське» повторно звернулося до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Запорізької області та надало копію паспорта боржника, однак, постановою від 14.06.2019 року виконавчий лист було повернуто, оскільки встановлений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» минув трирічний строк для пред`явлення його до виконання.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішенням законної сили), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Суд при вирішенні відповідно до ст.433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В своїй заяві Державне підприємство « Дніпровське», як на причину пропуску строку пред`явлення виконавчого документа на виконання, посилалось на те, що заявник не отримував оригінал виконавчого листа від попереднього кредитора. Відносно колишнього директора військового радгоспу « Дніпровський» ОСОБА_2 порушено кримінальне провадження по факту крадіжки правовстановлюючих документів та усіх інших документів, а також грошових коштів підпиємства. Про наявність вищезазначеного рішення Державне підприємство «Дніпровське» дізналось випадково від самого відповідача ОСОБА_1 , який і надалі продовжує без будь-яких правових підстав проживати в житловлму приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, не з`ясував строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, чи видавався виконавчий лист попередньому стягувачеві. Судом першої інстанції взагалі не досліджувалися доводи заявника про поважність причин пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-4970/05, а саме, про те, що Державне підприємство « Дніпровське» є правонаступником Військового радгоспу «Дніпровський», а відносно колишнього директора військового радгоспу «Дніпровський» порушено кримінальне провадження по факту крадіжки правовстановлюючих та усіх інших документів, тобто, фактично заявник зазначає, що документи війькового радгоспу « Дніпровський», в тому й числі, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2005 року про виселення ОСОБА_1 правонаступнику передані не були, а про наявнівсть цього рішення вони випадково дізнались від самого ОСОБА_1 . Водночас, цим обставинам судом першої інстанції не надана належна оцінка, в оскаржуваній ухвалв про це нічого не йдеться.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Матеріали справи не містять жодного доказу про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, що свідчить про порушення судом першої інстанції порядку розгляду заяви підприємства про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи зазначене, суд неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, передчасно дійшов висновку про відсутність підстав про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону, тому на підставі п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дніпровське» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2019 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 06 грудня 2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Кочеткова І.В.