КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/9371/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 363/4972/16-ц

04 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Суханової Є.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є., про залишення заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Укртехносервіс», ОСОБА_1 про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Укртехносервіс», ОСОБА_1 про захист прав споживачів.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Укртехносервіс», ОСОБА_1 про захист прав споживачів відмовлено.

23 квітня 2019 року відповідачем по справі ОСОБА_1 подано до Вишгородського районного суду Київської області заяву про подання доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, в якій просила прийняти докази понесених судових витрат, а саме: копію договору про надання правничої допомоги від 17.04.2019 року, копію акта приймання-передачі наданих послуг від 19.04.2019 року та копію квитанції про оплату послуг за договором від 17.04.2019 року та врахувати їх при розподілі судових витрат.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про подання доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 16 травня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 квітня 2019 року та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду є незаконною, постановлена із порушенням норм процесуального права. Залишаючи заяву без розгляду, суд керувався загальними нормами ЦПК України, а саме: посилався на значення процесуальної дії та процесуальних строків (ст.126 ЦПК України) та загальними нормами щодо відзиву на позовну заяву (ст. 178 ЦПК України). У той час як розподіл судових витрат між сторонами регулюється статтею 141 ЦПК України, зокрема п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, яким передбачено, що у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача. Зазначила, що нею було виконано вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України, та в межах п`ятиденного строку з моменту ухвалення рішення, а саме 23 квітня 2019 року, подано суду докази на підтвердження понесених нею судових витрат. Суд не врахував цих обставин, чим позбавив її права на компенсацію понесених судових витрат.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

В судовому засіданні 20.06.2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Міхальов Андрій Олександрович підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилався на те, що заява про подання доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи була подана у встановлені законом строки-протягом п`яти днів після ухвалення рішення, до закінчення судових дебатів ним було зроблено відповідну заяву про відшкодування судових витрат у справі. Для перевірки вказаних обставин у розгляді справи було оголошено перерву на 04.07. 2019 року на 11-00 годину.

В судове засідання 04.07.2019 року ОСОБА_1 , її представник адвокат Міхальов Андрій Олександрович, Ілюхіна Людмила Юріївна, представник Приватного підприємства «Укртехносервіс» не з`явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Укртехносервіс», ОСОБА_1 про захист прав споживачів відмовлено.

23 квітня 2019 року відповідачем по справі ОСОБА_1 подано до Вишгородського районного суду Київської області заяву про подання доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, в якій просила прийняти докази понесених судових витрат, а саме: копію договору про надання правничої допомоги від 17.04.2019 року, копію акта приймання-передачі наданих послуг від 19.04.2019 року та копію квитанції про оплату послуг за договором від 17.04.2019 року та врахувати їх при розподілі судових витрат.

Залишаючи вказану заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що докази розміру судових витрат, які ОСОБА_1 понесла в ході розгляду справи подано після ухвалення судом рішення, про які стороною відповідача не заявлено у встановленому ЦПК України порядку.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам процесуального права, з наступних підстав.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Укртехносервіс», ОСОБА_1 про захист прав споживачів.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року було відкрито провадження у даній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, у п.9 Перехідних положень якого визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв`язку з набранням чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України, у квітні 2018 року відповідачкою ОСОБА_1 було подано відзив на позовну заяву ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Пунктом 8 ч.3 ст. 178 ЦПК України передбачено, що відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Разом з тим, відзив на позовну заяву, поданий ОСОБА_1 , який був фактично першою заявою по суті спору, не містив попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

У свою чергу, відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, докази понесених судових витрат мали б бути подані ОСОБА_1 до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, згідно матеріалів справи апелянтом не було зроблено заяви про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів, що підтверджується протоколами судових засідань та їх звукозаписами.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування зазначеної обставини.

При цьому абз.3 ч.8 ст. 141 ЦПК України встановлені наслідки неподання доказів, зокрема, протягом п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі відповідачкою не було зроблено відповідної заяви, а саме - залишення відповідної заяви без розгляду.

З огляду на те, що ОСОБА_1 заяву про подання доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, було подано на протязі п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду, проте нею не було зроблено відповідної заяви до закінчення судових дебатів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення вказаної заяви без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те що, залишаючи заяву без розгляду, суд керувався загальними нормами ЦПК України, а саме ст.ст.126,178 ЦПК України, і не посилався на ст. 141 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування законної ухвали суду, оскільки загальні норми, якими керувався суд першої інстанції регулюють порядок подачі попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наслідки не вчинення цієї процесуальної дії, що узгоджується з положеннями, викладеними в ст.ст. 134, 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 25 квітня 2019 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 липня 2019 року.

Головуючий: Судді: