Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області про встановлення факту спільного проживання та визнання спадкоємцем за законом четвертої черги,

В С Т А Н О В И В:

28.12.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, заявою від 31.01.2019 року уточнив свої позовні вимоги, зазначивши на їх обґрунтування наступне.

14.01.2008 року в с. Рівнопіль Волноваського району померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 5, 240 га, призначену для введення особистого селянського господарства, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області. Земельна ділянка належала матері на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 038487 від 24.09.2004 року.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3, є він, позивач, та його вітчим чоловік померлої матері ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину після смерті матері, бо проживав разом з нею, але не встиг оформити свої спадкові права, оскільки 21.01.2008 року також помер.

Перед смертю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 важко хворіли, тому він, позивач, змушений був переїхати жити до батьків, хоча залишився зареєстрованим за іншою адресою. Зазначена обставина, тобто відсутність спільної реєстрації з батьками, перешкоджає йому оформити спадщину в нотаріальній конторі.

Просив винести рішення, яким становити факт спільного проживання його, ОСОБА_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, понад 5 років до часу смерті останнього, а також визнати його спадкоємцем 4 ї черги.

10.01.2019 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області відкрито провадження по зазначеній справі.

19.03.2019 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5, 240 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району, залишені без розгляду на підставі заяви позивача.

У судове засідання позивач не зявився, у позові просив розглянути справу без його часті в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Волноваського району Донецької області у судове засідання надіслали заяву в який просять справу розглянути без участі їх представника, з позовом згодні (а.с. 26).

Суд, зясувавши міркування відповідача щодо заявлених позовних вимог, викладене ним у письмовій формі, допитавши свідків , дослідивши письмові матеріали справи, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З копії паспорту позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

З копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що його матірю є ОСОБА_5 (а.с. 6).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 18.06.1978 року, після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище ОСОБА_4 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 14 січня 2008 року (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер 21.01.2008 року (а.с. 12).

З копії довідки ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області від 18.06.2008 року встановлено, що ОСОБА_3, померла 14.01.2008 року, з 1996 року мешкала за адресою: Донецька область, с. Рівнопіль, вул. Донецька. У складі сімї мала чоловіка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15).

З копії довідки ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області від 26.12.2018 року встановлено, що на час смерті ОСОБА_4, померлого 21.01.2008 року, померлий мешкав за адресою: с. Рівнопіль, вуд. ДонецькаАДРЕСА_1, та мав у складі сімї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 038487 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 5, 240 га, розташованої в с. Рівнопіль, призначеної для ведення особистого селянського господарства (а.с. 17).

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що проживав по сусідству з померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Приблизно з 2000 -2001 року разом з останніми став проживати син ОСОБА_3 - ОСОБА_1, який доглядав за ними до часу їх смерті.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що є приятелем ОСОБА_1 та працює разом з ним. Приблизно з 2001 року ОСОБА_1 став проживати разом з матірю ОСОБА_3 та вітчимом ОСОБА_4, оскільки останні постійно хворіли. До часу смерті батьків в 2008 року ОСОБА_1 постійно проживав з ними та доглядав їх.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути розглянуті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведений той факт, що він з 2001 року проживав однією сімєю разом із своєю матірю ОСОБА_3, померлою 14.01.2008 року, та разом зі своїм вітчимом ОСОБА_4 до часу смерті останнього, а саме до 21.01.2008 року. Встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_6 необхідно позивачу для оформлення спадкових прав, що іншим способом він підтвердити не має можливості. За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 може бути визнаний спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, оскільки в судовому засіданні було підтверджено належними та допустимими доказами, що позивач проживав разом зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пят років до часу відкриття спадщини. Отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 265, 268, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 1258, 1264 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області про встановлення факту спільного проживання та визнання спадкоємцем за законом четвертої черги задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 не менше як пять років до часу смерті останнього 21.01.2008 року, та визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, що помер 21.01.2008 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук