Постанова

Іменем України

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 757/9680/18-ц

провадження № 61-42090св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., КурилоВ. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»,

представник позивача - Самаріна Світлана Анатоліївна,

відповідач - ОСОБА_4,

представники відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року в складі судді Цокол Л. І. та постанову Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2018 року в складі колегії суддів: Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до Апеляційного суду м. Києва.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2018 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року залишено без змін.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позовна заява ПАТ «Українська залізниця» подана у відповідності до вимог частини дев'ятої статті 28 ЦПК України та підсудна Печерському районному суду м. Києва.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Маріуполя.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, внаслідок чого суди дійшли помилкового висновку про те, що дана справа підсудна Печерському районному суду м. Києва.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини дев'ятої статті 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Частиною десятою статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо отримана інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що повернення позовної заяви можливе лише тільки у разі наявності інформації про зареєстроване місце проживання або перебування відповідача, яка дає можливість однозначно визначитись із підсудністю справи. Інформація про відсутність таких даних щодо реєстрації без доведення іншого не дає підстав для повернення позовної заяви.

Судом установлено, що останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 було: АДРЕСА_1.

Згідно з повідомленням відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб щодо відомостей, які містяться у картотеці реєстраційного обліку від 12 березня 2018 року ОСОБА_4 у

м. Києві зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Відповідно до повідомлення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 20 березня 2018 року громадянин ОСОБА_4 зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку за адресою: м. Київ,

АДРЕСА_1, не значиться.

Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, враховуючи те, що на час подання позовної заяви позивачу було відомо лише одну адресу місця проживання відповідача, яка за своїм адміністративно-територіальним поділом відноситься до Печерського районного суду м. Києва та з урахуванням того, що неможливо установити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про те, що даний позов підсудний Печерському районному суду м. Києва. Крім того, апеляційним судом,

ОСОБА_4 було роз'яснено порядок зміни підсудності у даній справі.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило