Справа № 152/1524/18
Провадження № 22-ц/801/818/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаровський І. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.
УХВАЛА

21 березня 2019 рокуСправа № 152/1524/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на дружину,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, які набули чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. п. 15.3 п. 15 ст. 1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

Згідно з п. п. 15.5 п. 15 ст. 1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Так, особа, яка подає апеляційну скаргу, відповідно до ст. 355 ЦПК України, п. п. 15.5 п. 15 ст. 1 Перехідних положень ЦПК України, має право подання скарги як через місцевий суд, так і безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Протилежне тлумачення норм цивільного процесуального законодавства є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в контексті «права на справедливий суд».

Відповідно до правової позиції Верховного суду, яка викладена у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 514/134/17, відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише що сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

З урахуванням принципу верховенства права, положення ст. ст. 21, 22, 129 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, зокрема, права на апеляційний перегляд судового рішення, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд її справи судом, а також ст. 4, 17, 352, 355 ЦПК України щодо права особи на апеляційне оскарження рішень, правового висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 514/134/17, суд вважає неможливим повернення апеляційної скарги у зв'язку з її поданням безпосередньо до суду апеляційної інстанції на підставі п.п. 15.5 п. 1 Р. ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Проте, у зв'язку з відсутністю у Вінницькому апеляційному суді цієї справи до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, суд не може вирішити питання про відкриття провадження у справі відповідно до положень ст. ст. 357-359 ЦПК України.

Таким чином, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на дружину необхідно витребувати з Шаргородського районного суду Вінницької області для вирішення питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення від 18 лютого 2019 року.

У зв'язку з необхідністю дослідження матеріалів справи, питання про відкриття апеляційного провадження по цій справі буде вирішено після надходження цивільної справи до Вінницького апеляційного суду.

Керуючись ст. 355 ЦПК України, ст. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Витребувати з Шаргородського районного суду Вінницької області цивільну справу № 152/1524/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на дружину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук