ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1840/19
Провадження № 2/210/1278/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"11" листопада 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко ОСОБА_3 . ОСОБА_4 перебуває вищевказана справа. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником легкового автомобіля марки Mitsubishi Lancer. 02 лютого 2019 року на території Металургійного району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за вини Відповідача за даним позовом, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено вказаний автомобіль. Сторони дійшли взаємної згоди щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 02 лютого 2019 року було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 11 лютого 2019 р., сума матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику пошкодженого Автомобіля складає 14501 грн. 56 коп. Вартість послуг судового експерта склала 1500 грн. 00 коп., із яких 750 грн. 00 коп. було попередньо компенсовано Відповідачем.

Страхова компанія Відповідача розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21.03.2019 № 423 була виключена з Державного реєстру фінансових установ з анулюванням свідоцтва про реєстрацію фінансової установи.

У свою чергу, Відповідач не бажає відшкодувати завдану ним шкоду у позасудовому порядку.

Проте, оскільки чинним законодавством України передбачена можливість безпосереднього звернення за відшкодуванням до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, позивач вважає, що саме із Відповідача має бути стягнута сума відшкодування майнової шкоди у загальному розмірі 15251 три. 56 коп., у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідною позовною вимогою.

Відповідач надав на адресу суду в порядку та в передбачені строки відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову, оскільки законодавець передбачив дії потерпілого від ДТП для отримання відшкодування при виключенні Страховика з Державного реєстру фінансових установ та при ліквідації. Проте, Позивач володіючи повною інформацію про Страховика, маючи всі підтверджуючи документи, не звернувся до ТДВ СТ Домінанта про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як передбачено чинним законодавством.

В судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є власником легкового автомобіля марки Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ( НОМЕР_2 ) НОМЕР_3 (а.с. 11, 12).

02 лютого 2019 року на території Металургійного району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Позивача.

Позивач та Відповідач дійшли взаємної згоди щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди та відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до п. 14 якого, Відповідач визнав свою провину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 14).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д12/02/19 від 11 лютого 2019 р., сума матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику пошкодженого Автомобіля складає 14501 грн. 56 коп. Вартість послуг судового експерта склала 1500 грн. 00 коп., із яких 750 грн. 00 коп. було попередньо компенсовано Відповідачем (а.с. 15-29).

На день скоєння ДТП, Відповідач мав діючий Поліс № АМ/3184045 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком якого був ТДВ СТ Домінанта, останній день дії полісу був 07.02.2019р. (а.с. 14, 52).

Як вказано учасниками по справі, з 02 липня 2018 року ТДВ СТ Домінанта втратила право укладати договори ОСЦПВВНТЗ.

Страхова компанія Відповідача розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21.03.2019 року № 423 була виключена з Державного реєстру фінансових установ з анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (а.с. 30).

З 13.06.2019 р. ТДВ СТ Домінанта знаходиться в стані припинення, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 54-62).

З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача №АМ/3184045 вбачається, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 гривень.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу(далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України "Про страхування").

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 (до набрання чинності Законом N 3045-VI від 17 лютого 2011 року - підпункт 33.1.2) пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 ("ґ") пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована, то обов`язок відшкодувати шкоду покладається на його страховика. Матеріали справи не містять даних про те, що позивач звертався до страхової компанії із заявою про сплату страхового відшкодування та отримав відмову у виплаті такого відшкодування.

Крім того, відповідно до п. 2,3 ч. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Також, Постановою Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц скасовано судову практику стягнення матеріальної шкоди із заподіювачів шкоди, яка не врахувала наявності полісу обовязково страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована, то обов`язок відшкодувати шкоду покладається на його страховика. Матеріали справи не містять даних про те, що позивач звертався до страхової компанії із заявою про сплату страхового відшкодування та отримав відмову у виплаті такого відшкодування. У зв`язку з викладеним, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141,259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В. Є. Сільченко