Справа № 308/2244/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення поданого ним позову до ОСОБА_2 міської ради, в особі ОСОБА_3, начальника управління містобудування та архітектури ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4, керівника Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання такою, що не відповідає нормам ДБН, Закону України «Про планування та забудову територій» самовільну забудову земельної ділянки під приватний будинок, що за адресою м. Ужгород, пл. Ш. Петефі,46/3, заборону виконання будівельних, будівельно-монтажних робіт та знесення самовільної будови, шляхом тимчасової заборони ОСОБА_6 проведення будь-яких будівельних робіт, будівельно-монтажних чи оздоблювальних робіт на спірному обєкті будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Ш.Петефі, в дворі будинку №46

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вказаною позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 міської ради, в особі ОСОБА_3, начальника управління містобудування та архітектури ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4, керівника Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання такою, що не відповідає нормам ДБН, Закону України «Про планування та забудову територій» самовільну забудову земельної ділянки під приватний будинок, що за адресою м. Ужгород, пл. Ш. Петефі,46/3, заборону виконання будівельних, будівельно-монтажних робіт та знесення самовільної будови.

18.03.2019 року через канцелярію Ужгородського міськрайонного суду, позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд тимчасово заборони ОСОБА_6 проведення будь-яких будівельних робіт, будівельно-монтажних чи оздоблювальних робіт на спірному обєкті будівництва за адресою: м. Ужгород, вул..Ш.Петефі, в дворі будинку №46.

Дослідивши міст поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як слідує зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову, така не містить жодних з обовязкових вимог щодо форми і змісту передбачених в ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Натомість ОСОБА_1 у поданій заяві обмежився виключно одним реченням, що слід вжити такий захід забезпечення позову як заборонити відповідачу проведення будь-яких будівельних робіт, будівельно-монтажних чи оздоблювальних робіт на спірному обєкті будівництва за адресою: м. Ужгород, вул..Ш.Петефі, в дворі будинку №46, без належного обґрунтування необхідності такого забезпечення.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги наведене та зважаючи на те, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає по формі і змісту вимогам передбаченим в ч.1 ст. 151 ЦПК України, приходжу до висновку, що вказану заяву слід повернути заявнику.

Разом з тим, як слідує з поданої заяви про забезпечення позову, в такій ОСОБА_1 також просить суд вирішити питання про призначення по справі судово-будівельної експертизи.

Відповідно до вимог п.8 ч.2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення по справі експертизи.

Згідно до ч.1, 3 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦПК про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З огляду на викладені положення закону, суд вважає, що заявлене ОСОБА_1 клопотання про призначення експертизи є передчасним та таке буде вирішено під час проведення по справі підготовчого судового засідання.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що такому слід викласти в окремому, обґрунтованому клопотання вимоги, що яку експертизу слід призначати, які питання підлягають до вирішенню експертом, кому слід доручити проведення експертизи та інші питання які є необхідними для призначення по справі експертизи та всебічного, повного та обєктивного вирішення справи по суті.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 352-354 Цивільного-процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення поданого ним позову до ОСОБА_2 міської ради, в особі ОСОБА_3, начальника управління містобудування та архітектури ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4, керівника Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання такою, що не відповідає нормам ДБН, Закону України «Про планування та забудову територій» самовільну забудову земельної ділянки під приватний будинок, що за адресою м. Ужгород, пл. Ш. Петефі,46/3, заборону виконання будівельних, будівельно-монтажних робіт та знесення самовільної будови, шляхом тимчасової заборони ОСОБА_6 проведення будь-яких будівельних робіт, будівельно-монтажних чи оздоблювальних робіт на спірному обєкті будівництва за адресою: м.Ужгород, вул..Ш.Петефі, в дворі будинку №46 повернути заявнику.

Розяснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7