Справа № 713/1253/17 Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Провадження № 22-ц/802/4/19 Категорія: 26 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката Колєсова М. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Колєсова Михайла Георгійовича на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 26 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочено ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного 01.09.2011 договору відповідач отримала кредит у розмірі 4900,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання за договором відповідач виконувала не належно, а тому станом на 30.06.2017 заборгованість позичальника становить 41989,79 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 26 липня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 41989,79 грн (сорок одна тисяча дев'ятсот вісімдесят дев'ять двадцять гривень 79 копійок) та судові витрати по справі в сумі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Колєсов М. Г. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що 01.09.2011 відповідач звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» в зв'язку з необхідністю відкриття карткового рахунку для отримання коштів в зв'язку з народженням та доглядом дитини. Додатково до картки для виплат банком було надано картку «Універсальна», яка не була активована відповідачем та про встановлення кредитного ліміту на яку відповідач не зверталась, а тому підстав вважати наявні в матеріалах справи письмові документи кредитним договором немає. Договір про надання банківських послуг не може вважатись автоматично кредитним договором, оскільки кредитний договір повинен містити істотні умови, а саме підтверджувати домовленість сторін про надання кредиту, його розмір, умови надання та строки повернення. Встановлення кредитного ліміту та його використання позичальником є різними категоріями. Крім того, суду першої інстанції не звернув уваги на заперечення відповідача щодо зняття коштів з картки шахрайським способом третіми особами про що відповідач зверталась до банку та в поліцію. Також представником відповідача наведено розрахунок заборгованості який, на його думку, має бути застосований у випадку не взяття до уваги інших вказаних вище аргументів.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, представник відповідача просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що відповідач підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій виявила бажання отримати кредитні кошти і погодилась з Умовами та Тарифами банку, уклавши таким чином договір, що є договором приєднання. Факт одержання кредитної картки № 432120 відповідачем не заперечувався. 28 липня 2014 року відповідач здійснювала поповнення вказаної кредитної картки. За наслідками розгляду правоохоронними органами заяви відповідача про вчинення злочину прийняте рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Представник відповідача адвокат Колєсов М. Г. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, представник позивача адвокат ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав та просив залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, представника відповідача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника відповідача необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушила умови кредитного договору в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги є правомірними.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії анкети-заяви відповідача (а.с.6), Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.6), Умов і правил надання банківських послуг (а.с.8-31), 01.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг (кредитний договір № б/н), за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 4900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах.

Позивачем до своєї позовної заяви додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256.

Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт погодився з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, а також надала Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується (продовжується) на той самий строк.

Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки карти до стоп-листа Платіжної системи (п. 1.1.5.29 Умов та правил надання банківських послуг).

Факт отримання банківської картки відповідачем не заперечується.

Банк надав виписку по картці ОСОБА_4 (а.с. 77-78).

За наслідками розгляду правоохоронними органами заяви відповідача від 10.06.2014 про вчинення злочину по факту викрадення 09.06.2014 при невідомих обставинах з крединої картки коштів в сумі 4890,15 грн прийняте рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. (а.с. 82, 83, 84).

А тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Банком надано розрахунок заборгованості відповідача по договору станом на 30.06.2017 в сумі 41989,79 грн, з яких: 4692,97 грн - заборгованість за кредитом; 34821,12 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина), 1975,70 грн - штраф (процентна складова).

Однак відповідно до розрахунку заборгованості наданого банком сума основного боргу становить 4692,97 грн, кошти зняті з рахунку 09.06.2014, до 25 числа наступного місяця (по 25.07.2014 включно) діє пільговий період щодо користування коштами (проценти не нараховуються). Ставка процентів за користування кредитом в розмірі 30% річних діяла на дату підписання Анкети-заяви - 01.09.2011. З розрахунку банку вбачається, що банком до 01.09.2014 нараховувались проценти за користування кредитом 30% річних, з 01.09.2014 по 31.03.2015 - 34,80% річних, з 01.04.2015 по 31.01.2016 - 43,20% річних. Крім того, відсотки нараховувались як на тіло кредиту, так і на нараховані відсотки. Внаслідок цього банком нараховано 34821,12 грн процентів.

За п. 2.1.1.12.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.4 та п. 2.1.1.12.5 при цьому відсотки нараховуються щомісячно за кожен календарний день за фактично використані в рахунок кредиту та/або овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стає простроченим кредитом.

Підставності збільшення процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку позивач не довів.

А тому суд апеляційної інстанції стягує проценти за користування кредитом за наступною Формулою нарахування процентів за користування кредитом:

N х M/365 х Y = Z,

де N поточне тіло кредиту, M процентна ставка, 365 кількість днів у році, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів.

Розрахунковий періодК-сть днів у періодіЗаборгованість по тілу кредиту, грн% ставкаНарахування процентіСума процентів за період, грн
26.07.2014-27.07.201414890,17304890,17х30/365х28,04
28.07.2014-15.08.,97304707,97х30/365х1869,65
16.08.2014-30.08.92,97304692,97х30/365х11104281,53
Всього:4359,22

Всього до стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 9052,19 грн (дев'ять тисяч п'ятдесят дві гривні 19 коп), з яких 4692,97 грн (чотири тисячі шістсот дев'яносто дві гривні 97 коп.) - заборгованість за кредитом, 4359,22 грн (чотири тисячі триста п'ятдесят дев'ять гривень 22 коп.) - заборгованість по процентах за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

На підставі викладеного, у зв'язку з неправильним застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Колєсова Михайла Георгійовича задовольнити частково.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 26 липня 2018 року в даній справі змінити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9052,19 грн (дев'ять тисяч п'ятдесят дві гривні 19 коп), з яких 4692,97 грн (чотири тисячі шістсот дев'яносто дві гривні 97 коп.) - заборгованість за кредитом, 4359,22 грн (чотири тисячі триста п'ятдесят дев'ять гривень 22 коп.) - заборгованість по процентах за користування кредитом.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2019 року.

Головуючий

Судді