КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/6925/19 Головуючий у 1-й інст. - Ярмола О.Я.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року, постановлену у складі судді Ярмоли О.Я. у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про визнання недійсними результатів публічних торгів (аукціону) та договорів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про визнання недійсними результатів публічних торгів (аукціону) та договорів.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення вказаного позову шляхом встановлення заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь - якого іншого обтяження та інше) щодо нежитлового приміщення загальною площею 132,4 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Посилається на те, що 04.07.2019 року з боку ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» відбулася погроза перереєстрації спірного майна за договорами, що відчужуються. Зазначає, що за телефонним повідомленням з невстановленого аккаунту у мережі Фейсбук до позивача зателефонував невідомий чоловік, який повідомив, що товариство отримало позовну заяву у вказаній справі та у випадку несплати позивачем протягом 5 днів ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» 45 000 дол. США, товариство звернеться до реєстратора та переоформить право власності на спірний об`єкт з метою неможливості поновлення її права та необхідності подання нових позовів до суду, протягом яких зазначені особи займуть спірне приміщення на правах нового власника.

Подана позовна заява стосується визнання недійсним спірного договору, на підставі якого придбано право вимоги на спірне майно є співмірною вимогам заяви про вжиття заходів забезпечення, оскільки здійснення подальшого відчуження майна призведе до зміни сторін та обрання способу захисту, утруднить виконання можливого рішення про задоволення позову.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено.

Заборонено усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо нежитлового приміщення загальною площею 132,4 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовитиОСОБА_1 в забезпеченні позову.

Посилається на те, що ухвала не відповідає вимогам статей 151-153 ЦПК України. Заява про забезпечення позову не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, розгляд питання про забезпечення позову було здійснено без врахування необхідності зустрічного забезпечення позову. Судом помилково встановлено, що існувала погроза перереєстрації предмета іпотеки, оскільки позивачем не зазначено, яким чином була здійснена погроза та не надано жодного доказу на підтвердження того, що зазначена погроза взагалі була. Суд не зазначив підстави обрання забезпечення позову саме у вказаний спосіб та в ухвалі не міститься інформації щодо обґрунтованості, необхідності та співмірності обрання способу забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру. На момент винесення оскаржуваної ухвали існувала інша ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежиле (комерційне) приміщення НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Метою отримання забезпечення позову у даній справі не було забезпечення виконання рішення суду, а було вчинення перепон Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив задовольнити апеляційну скаргу. Посилається на те, що суд не навів належного обґрунтування щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову. Всупереч положенню ч.7 ст.153 ЦПК України судом не вирішено питання зустрічного забезпечення позову, не наведено підстав застосування/незастосування заходів зустрічного забезпечення позову. Зазначає, що 12.04.2019 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» укладено договір №1286/К купівлі - продажу майнових прав 120 І-71 від 24.10.2007 року та договорами забезпечення виконання зобов`язань. Тобто, з 12.04.2019 року ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» є кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором №1277/ФКВ -07 від 11.10.2007 року, проте суд наклав арешт на нерухоме майно, яке лише виступає забезпеченням по кредитному договору. За відсутності предмету спору про право власності на нерухоме майно чи спору про законність дій державного реєстратора вжиття таких заходів забезпечення позову як заборона державним реєстраторам виконувати покладені на них законодавцем функцій з реєстрації, перереєстрації даних про зміну власності на нерухоме майно, підтверджує їх неадекватність щодо обраного позивачем предмету спору та неспівмірність, в порушення ч.3 ст.150 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що якщо суб`єктам реєстрації не буде встановлено заборони вчинення реєстраційних дій, товариство має можливість в будь - який час перереєструвати право власності на спірне майно і позивач не зможе захистити свої права в межах одного цього судового провадження за вказаним позовом без нових звернень до суду про оскарження дій та без витребування майна з чужого незаконного володіння нового власника (іпотекодержателя). Зазначає про співмірність позовних вимог та обраного способу забезпечення, оскільки однією з позовних вимог є визнання недійсним іпотечного договору, предметом якого є спірне майно. Вжиття заявленого заходу забезпечення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті та не спричиняє жодних збитків позивачу, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, тому в даному випадку була відсутня необхідність застосування зустрічного забезпечення. Обраний позивачем вид забезпечення позову має тимчасовий характер та не порушує права і інтереси відповідачів, спрямований лише на гарантію виконання рішення суду. Ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2019 року, на яку посилається скаржник в обгрунтування штучності та безпідставності позову, була винесена в рамках іншого позову, заходи забезпечення позову вжиті вказаною ухвалою скасовані ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Позивач та її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно існує спір щодо нерухомого майна та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майнота (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржникому судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася з позовом доФонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати недійсними результати публічних торгів (аукціону), оформлені протоколом електронних торгів №UA-ЕА-2019-01-28-000021-b від 20.03.2019 року за лотом F11GL37016, згідно з умовами, затвердженими Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у рішенні №2313 від 07.11.2018 року; визнати недійсним Договір купівлі-продажу майнових прав №1286-К від 12.04.2019 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП»; визнати недійсним Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором, серія та номер 600, виданий 12.04.2019 року, видавник Чернелюх Л.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ. ГРУП».

Позивач пояснила, що 04.07.2019 року з боку ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» відбулась погроза перереєстрації спірного майна за договорами, що відчужуються. За телефонним повідомленням з невстановленого аккаунту в мережі Фейсбук до позивача зателефонував невідомий чоловік, який зазначив, що товариство отримало вищевказану позовну заяву та у випадку несплати позивачем протягом 5 днів ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» 45 000 дол. США, товариство звернеться до реєстратора та переоформить право власності на спірний об`єкт з метою неможливості поновлення її прав та необхідності подання нових позовів до суду, протягом яких зазначені особи займуть спірне приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 на правах нового власника.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с.56-60).

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами про визнання недійсними результатів аукціону та договорів переходу права вимоги за іпотечним договором на вищевказане майно, суд дійшов вірного висновку, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги, що судом не зазначено підстав обрання забезпечення позову саме в обраний позивачем спосіб та неспівмірність заходів забезпечення позову з позовними вимогами, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви однією з позовних вимог у даній справі є визнання недійсним Договору відступлення права вимоги за Іпотечним договором, предметом якого є спірне майно, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .

В судовому засіданні в апеляційному суді позивач пояснила, що в суді першої інстанції у судовому засіданні 16.09.2019 року на вимогу суду представником ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» було надано для огляду оригінали всіх наявних документів по даній справі, серед яких було виявлено вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором №1277/ФКВ-07 від 11.07.2007 року, в якій зазначено, що якщо позивач протягом вказаного строку не задовольнить вимоги товариства, ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки згідно оскаржуваного іпотечного договору. (а.с.118).

Крім того, 30.08.2019 року ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» подало до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 669 955,24 грн., в якій зазначило, що забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій відносно предмета іпотеки фактично позбавило ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» можливості задовольнити свої вимоги щодо погашення заборгованості по кредитному договору за рахунок заставного майна та обраний позивачем спосіб забезпечення суттєво обмежує правомочності іпотекодержателя щодо звернення стягнення на заставне майно (а.с.122-124).

Таким чином, заборона суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь - які дії пов`язані з реєстрацією, перереєстрацією даних про зміну власності на нерухоме майно є обґрунтованою та співмірною із заявленими позовними вимогами, оскільки у випадку здійснення скаржником такої перереєстрації позивач не зможе захистити свої порушені права в межах одного цього поданого позову без нових звернень до суду про оскарження реєстраційних дій та без витребування майна з чужого незаконного володіння нового власника (іпотекодержателя).

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Доводи апеляційної скарги про не застосування судом зустрічного забезпечення та невідповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст.151 ЦПК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не впливають на правильність висновків суду про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті та не спричиняє жодних збитків для учасників справи, а спрямований лише на збереження існуючого станом на час подання позову правового становища учасників справи до розгляду справи по суті, тому в даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Твердження скаржника про безпідставність та штучність подання заяви про забезпечення позову з посиланням на існування ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказана ухвала була винесена в рамках іншого позову у справі №357/3162/19 та заходи забезпечення, вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року скасовано ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.