Ухвала

04 березня 2019 року

місто Київ

справа № 642/4476/17

провадження № 61-45909ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області області від 04 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про захист прав споживача, зобов'язання вчинити певні дії щодо відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом доПАТ «Харківміськгаз» у якому просила: зобов'язати ПАТ «Харківміськгаз» визнати газовий лічильник позивача Gallus 2000 G4 № U07132082 пригідним, встановити газовий лічильник у належному позивачу нежитловому приміщенні та провести підключення газопостачання за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 42, згідно умов договору № 09426QQ4NUAP026 від 01 лютого 2016 року, тим самим відновити становище яке існувало до порушення прав та законних інтересів позивача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Харківської області області від 04 вересня 2018 року, позов задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «Харківміськгаз» невідкладно здійснити установку газового лічильника Gallus 2000 G4 № U07132082 у нежитловому приміщенні, яке належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та невідкладно відновити газопостачання на об'єкті за адресою: АДРЕСА_1 згідно умов договору № 09426QQ4NUAP026 від 01 лютого 2016 року, таким чином відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів позивача. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ПАТ «Харківміськгаз» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області області від 04 вересня 2018 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

касаційну скаргу ПАТ «Харківміськгаз» було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа за зазначеним спором не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Предметом спору в цій справі є визнання газового лічильника пригідним, встановлення газового лічильника у належному позивачу нежитловому приміщенні та проведення підключення газопостачання.

Зазначена справа не становить значної складності для вирішення судами та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

У касаційній скарзі не містяться посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та з'ясовано, що зазначені обставини відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі: «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області області від 04 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про захист прав споживача, зобов'язання вчинити певні дії щодо відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик