Справа № 496/3174/18
Провадження № 2/496/60/19
16 січня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Буран В.М.,
при секретарі Дигуляр А.С.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 серпня 1981 року уклала шлюб з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, зникли почуття любові та поваги, взаєморозуміння між подружжям не має, у спілкуванні з позивачем відповідач допускає нецензурну лексику та брутальну лайку в присутності сторонніх людей, а також схильний до вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в нетверезому стані погрожує позивачу фізичною розправою, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам позивача.
Позивач у судове засідання не зявилась, але надала до суду телефонограму в якій зазначила що, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи, справу просила розглядати без її участі (а.с. 19).
Відповідач у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 18).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 221636, актовий запис № 35 (а.с. 6).
Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, між сторонами по справі зникли почуття любові та поваги, взаєморозуміння між подружжям не має, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України, ст. ст. 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Рибак) ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 серпня 1981 року, Виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 35.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції

Суддя Буран В.М.

16 січня 2019 року