Справа № 703/2959/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності , 3-тя особа ОСОБА_2 на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 . Після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус не в змозі видати йому свідоцтво про право власності на спадкове майно оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Тому звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно по закону, оскільки позбавлений можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за закону.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив в якому зазначив, що до участі у розгляді справи доцільно залучити власника 1/2 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , оскільки на думку представника відповідача прийняте рішення може вплинути на його права та інтереси. Крім того, зазначив, що договір купівлі-продажу від 19 жовтня 1944 року не містить сторін, переліку правовстановлюючих документів, предмету договору, відмітки про його укладення в нотаріальному порядку чи реєстрацію у відповідному комунальному відділі, а тому на думку представника відповідача він не підтверджує належність нерухомого майна ОСОБА_3 .

Як зазначив представник відповідача Генеральний план (схема) земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, не породжує та не припиняє виникнення правовідносин, а також він має виправлення шляхом зміни номеру садибної ділянки з № 37 на № 41, що викликає сумніви в належності та допустимості вказаного письмового документа.

Також зазначив, що лист роз`яснення не є відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з цим представник відповідача просив прийняти рішення у справі відповідно до вимог чинного законодавства та розглядати справу без його участі.

3-тя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився надав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 яке видане 14 липня 2018 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.8).

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 13 серпня 1954 року м. Сміла РАЦС вбачається, що матір`ю ОСОБА_1 , 1954 року народження зазначена ОСОБА_3 (а.с. 7).

Як вбачається із довідки квартального комітету № 12 від 13 липня 2019 року № 121506 в будинковолодінні по АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований та не проживає, малолітні, неповнолітні та непрацездатні особи не зареєстровані та не проживають (а.с. 9).

З довідки КП ЧООБТІ № 439-о від 04 квітня 2019 року вбачається, що власником 1/2 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідчене державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контор 16 квітня 1992 року за реєстровим № 1-1004 (а.с. 11).

Із договору купівлі-продажу від 10 квітня 1944 року вбачається, що ОСОБА_4 купила 1/2 частину будинку в АДРЕСА_1 (а.с. 13).

З листа наданим приватного нотаріуса Смілянського міського округу Таран Г.В. № 502/01-16 від 15 серпня 2019 року, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_1 (а.с. 38-42).

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а саме п.3.1 державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 та зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.128 ЦК в ред. 1963 року право власності (право оперативного управління) виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 131 ЦК в ред. 1963 року визначено, складовою частиною речі є все те, що не може бути відділене від неї без пошкодження і істотного знецінення речі. При переході права на річ складові частини її не підлягають відділенню.

Стаття 132 ЦК в ред. 1963 року передбачає, приналежністю є річ, призначена служити головній речі, зв`язана з нею спільним господарським призначенням. Приналежність наслідує долю головної речі, якщо в договорі або в законі не встановлено інше.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

З матеріалів справи вбачається належність на праві власності 1/2 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .

Однак, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та державної реєстрації права власності на нього позбавляє права спадкоємця оформити спадщину у нотаріуса після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відтак його звернення до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 15, 16,181, 182, 392,1216,1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 128, 131, 132 ЦК України (в ред. 1963 року), ст.ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 200, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 101,7 кв.м., житловою площею 57,9 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого по АДРЕСА_1 та згідно технічного паспорта житловий будинок значиться під літерою «А», сарай під літерою «Б», прибудова під літерою «б», сарай під літерою «В», гараж під літерою «Г», уборна під літерою «У», уборна під літерою «У1», погріб під літерою «П», погріб під літерою «П1», забор під літерою «л1», замощення «І», після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та житель АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: Смілянська міська рада Черкаської області, юридична адреса: вул. Незалежності, 37, м. Сміла, Черкаська область.

3-тя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований а житель АДРЕСА_4 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 07 липня 1999 року.

Головуючий О.П.Опалинська