Справа № 583/2240/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (України, АДРЕСА_2 ), третя особа: Охтирська районна державна нотаріальна контора Сумської області (Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, 6) про визнання права власності , -

УСТАНОВИВ:

27.08.2018 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області справу прийнято до провадження.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною-інвалідом. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік помер та після його смерті відкрилася спадщина на майно, спадкоємцями якого, крім неї, є діти померлого: ОСОБА_4 , 2003 року народження та син від першого шлюбу ОСОБА_2 .

За життя її чоловік успадкував за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці Охтирської міської ради. Позивачка вказує, що вартість домоволодіння, яке успадкував її чоловік у 2007 році значно збільшилась за час їх спільного проживання, а саме з 2007 року по день смерті останнього, внаслідок проведеної реконструкції та добудови, зокрема, за рахунок коштів її сина від першого шлюбу ОСОБА_6 , отриманих від продажу належної йому Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_3 . Так позивачка зазначає, що з 2007 року вони з чоловіком здійснили чистку старих горілих перегородок, перештукатурили та пошпаклювали стіни, встановили нові дерев`яні вікна, двері, зробили нову дерев`яну підлогу, обшили стіни дерев`яною «вагонкою», поклеїли шпалери, підключили газопостачання, замінили труби для теплопостачання в будинку, встановили новий газовий котел для пічного опалення, встановили новий лічильник та нову електропроводку в будинку, підвели централізовану воду, облаштували ванну кімнату та каналізаційне відведення, зробили новий дах з ондуліновим покриттям. Однак, враховуючи відсутність заповіту, а також те, що спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка є і його син від першого шлюбу, постало питання про отримання свідоцтва про право на спадщину, яке, без визначення її частки у спільному сумісному майні подружжя, не може бути видане, а отже порушує її право власності на спадкове майне, яке презюмується.

Посилаючись на викладене, остаточно уточнивши свої позовні вимоги, позивачка просить визнати за нею право власності на Ѕ частину вартості здійснених поліпшень в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 за час шлюбу з ОСОБА_3 в період часу з 12.11.2007 і до сьогодення, а також визнати за нею право власності на частку зазначеного домоволодіння, яка відповідає вартості Ѕ частки здійснених у ньому поліпшень.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представником позивача надана заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника.

Відповідач та його представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили.

Незважаючи на епізодичні з`явлення в судове засідання представника відповідача та задоволення судом клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву, відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Представник Охтирської районної державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_7 пояснив, що померлий ОСОБА_3 був його товаришем, проживав по АДРЕСА_1 , в 1993 році за цією адресою був збудований житловий будинок, в 1999 році в результаті пожежі цей будинок згорів, ОСОБА_3 радився з ним з приводу відновлення будинку, вирішив його відбудовувати. В цей час він був одружений з позивачкою, разом з нею штукатурили стіни, робили поли, вставляли пластикові вікна, ОСОБА_3 робив роботи по дереву.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що позивачка є її сусідкою, раніше вона проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 та його матір`ю ОСОБА_5 В 1999 році сталася пожежа і їх будинок згорів, залишилися самі стіни і вони переїхали проживати за іншою адресою Після смерті ОСОБА_5 , позивачка з чоловіком повернулися і почали відбудовувати будинок: зробили новий дах, добудовували стіни, нові поли, вставляли вікна, двері, штукатурили, клеїли шпалери.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила, що проживає по сусідству, знає позивачку як дружину ОСОБА_3 , після пожежі вони переїхали, оскільки будинок фактично згорів, залишилися самі стіни. Через деякий час позивачка разом з чоловіком повернулися, почали проживати у старому будинку, а в будинку, пошкодженому пожежою, проводили відновлювальні роботи: зробили дах, внутрішні роботи - перегородки, штукатурку, провели газ та воду, зробили підлогу, вікна, ванну та кухню, оббили деревом, також добудували навіс та одну кімнату.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила, що знає позивачку з 2007 року, у 2008 році вперше була у неї в будинку, який після пожежі вона з чоловіком відбудовували, а тим часом проживали у старому будинку її свекрухи. В цей час вони покрили будинок новим дахом, заливали та стелили підлогу, штукатурили стіни, вікна і двері робив ОСОБА_3 , добудували двоповерхову будівлю, ванну і кімнату, провели газ та воду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір, який підлягає врегулюванню відповідно до норм Сімейного кодексу України щодо правового режиму майна подружжя.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 21.07.1999 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та від спільного проживання мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (т.с. 1 а.с. 83).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 12.11.2007 державним нотаріусом міської державної нотаріальної контори Багацькою О.М., ОСОБА_3 отримав у спадщину після своєї матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкове майно, яке станом на день посвідчення заповіту 31.01.1995, складалося з одноповерхового житлового будинку з прибудовою, тамбуром, жилою площею 61,0 кв.м., загальною площею 97,4 кв.м., зазначений під літерою А,а,а1 та побутових споруд: сарай Б, прибудова б, навіс б1, літня кухня В, прибудови в,в1, бесідка Г, огорожа №1,2, колодязь К, які належали померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Охтирським міськвиконкомом 01.06.1993 (т.с.1 а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 06.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (т.с.1 а.с.87).

Після смерті ОСОБА_3 до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина померлого ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ( т.с.1 а.с. 79,84) та син померлого ОСОБА_2 (т.с.1 а.с. 85).

20.02.2019 ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину спадкового майна, яке складається з житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 на земельній ділянці, яка у приватну власність не передавалась. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок житловою площею 61,0 кв.м., загальною площею 124,8 кв.м. зазначений під літерою А-1ж та побутові споруди: прибудова а, прибудова а1, сарай-літня кухня Б, літня кухня В, сарай-прибудова в, сарай-прибудова в1, навіс в2, навіс в3, навіс в4, гараж, прибудова Г1, убиральня Д, колодязь к, огорожа №1-2. Крім того, із вказаного свідоцтва вбачається, що спадкоємцями зазначеного у ньому майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_2 , при цьому свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частину житлового будинку не видавалися (т.с.1 а.с.90).

Аргументуючи свої вимоги, позивачка посилається на те, що з 12.11.2007 вони разом з померлим чоловіком ОСОБА_3 здійснили поліпшення житлового будинку, в результаті чого його вартість істотно збільшилась, а отже і її частка у праві спільної сумісної власності подружжя має бути збільшеною пропорційно здійснених поліпшень.

Надаючи правову оцінку доводам позивачки суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Разом з тим, нормами ст. 57 СК України визначено, що майно, набуте дружиною, чоловіком за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, є їх особистою власністю.

Судом встановлено, що за життя чоловік позивачки, перебуваючи з нею у шлюбі, успадкував після смерті своєї матері майно, визначене у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, що видане 12.11.2007: одноповерховий житловий будинок з прибудовою, тамбуром, жилою площею 61,0 кв.м., загальною площею 97,4 кв.м., зазначений під літерою А,а,а1 та побутові споруди: сарай Б, прибудова б, навіс б1, літня кухня В, прибудови в,в1, бесідка Г, огорожа №1,2, колодязь К, а отже на нього не розповсюджувався правовий режим спільного майна подружжя.

Поряд з цим, відповідно до положень ч.1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Викладене кореспондується з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п.23 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до якого майно, яке належало одному з подружжя, може бути визнано спільною сумісною власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат одного з подружжя чи їх обох.

07.08.2019 по справі призначено судову оціночно-будівельну експертизу.

Відповідно до висновку експерта № 71 від 31.10.2019 вбачається, що виконання будівельно-технічних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції, перебудови, облаштування, переобладнання комунікаційних мереж, благоустрою території) за адресою: АДРЕСА_1 в житловому будинку, господарських спорудах та надвірних будівлях за період з 12.11.2007 по 06.01.2016 вплинули на їх ринкову вартість, зокрема, збільшили ринкову вартість з 233 900 грн (до поліпшення) до 694 400 грн (після поліпшення) в розмірі 460 500 грн (приріст ринкової вартості) або в 2,97 рази або на 197%. Частка виконаних поліпшень у вартості всієї садиби складає 78,87%, що дорівнює 79/100, а Ѕ частка виконаних поліпшень складає 39,435%, або 39/100 (т.с. 1 а.с.192-220).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Як слідує з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В даному випадку, суд приймає до уваги покази свідків та висновок судової оціночно-будівельної експертизи, як належні докази на підтвердження доводів позивачки, оскільки підстави, які б ставили під сумнів їх достовірність судом не встановлено.

З огляду на викладене, з урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що доводи позивачки є обґрунтованими, а її порушені права підлягають відновленню шляхом визнання за нею права власності на Ѕ частину вартості здійснених поліпшень в домоволодінні АДРЕСА_1 , що відповідає 39/100 їх частини та права власності на відповідну частку домоволодіння.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають відшкодуванню у порядку, визначеному ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 62 СК України, ст. ст. 12, 13, 78-81,141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину вартості виконаних поліпшень в домоволодінні АДРЕСА_1 , що складає 39/100.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 39/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що відповідає вартості Ѕ частини виконаних поліпшень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 552 (п`ятсот п`ятдесят дві ) грн судового збору та 4100 ( чотири тисячі сто) грн витрат за проведення судової оціночно-будівельної експертизи, а всього 4652 ( чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко