УХВАЛА

23 січня 2019 р.

Справа № 414/3247/18 Провадження № 2-ві/414/1/19

місто Кремінна Луганської області

Суддя Кремінський районний суд Луганської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Кремінського районного суду Луганської області Ковальова В.М.,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кремінського районного суду Луганської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Зазначена справа перебуває у провадженні судді Кремінського районного суду Луганської області Ковальова В.М.

17.01.2019 позивач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву про відвід судді Ковальова В.М., в якій зазначив, що підставою для відводу головуючого у зазначеній цивільній справі є пряма зацікавленість судді у розгляді цивільної справи, який залякував позивача та схиляв його до відмови від позову, а також сумніви у неупередженості головуючого, що викликані його вказівкою на бажану смерть позивача.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що згідно з ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 21.01.2019 під час розгляду заяви позивача ОСОБА_2 про відвід судді Ковальова В.М. від розгляду вищевказаної цивільної справи не було встановлено наявність обставин, які б викликали сумніви у зацікавленості та упередженості головуючого судді, а тому відповідну заяву позивача на підставі ст. 33 ЦПК України було передано до канцелярії Кремінського районного суду Луганської області для визначенні іншого судді для розгляду цієї заяви, а провадження у зазначеній цивільній справі на цей час було зупинено.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019 розгляд заяви ОСОБА_2 про відвід судді Кремінського районного суду Луганської області Ковальова В.М. було визначено судді Кремінського районного суду Луганської області Безкровному І.Г.

У ч. 1 ст. 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим зїздом суддів України від 22.02.2013, зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Крім того, у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно субєктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно обєктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими.

В той же час, суддею Ковальовим В.М. не було заявлено самовідвід у зазначеній цивільній справі. Крім того, суддя Ковальов В.М. не знайшов обґрунтованим відвід позивача ОСОБА_2, тим самим засвідчивши свою позицію, що він, на його власне переконання, не має будь-якої упередженості стосовно позивача або ж особистої зацікавленості у результаті розгляду цієї справи.

В свою чергу, позивач не надає жодних доказів, які давали б обґрунтовані підстави вважати його сумніви та побоювання щодо неупередженості та зацікавленості головуючого у справі такими, що є обєктивно обґрунтованими, у той час як особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Так, в обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 зазначає щодо наявності зацікавленості судді Ковальова В.М. у розгляді зазначеної цивільної справи, проте не вказує, в чому саме полягає ця зацікавленість.

Натомість, на виконання вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд зобовязаний, зберігаючи обєктивність і неупередженість, сприяти врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами та розяснювати у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а також сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відмова від позову згідно з п. 1 ч. 2 ст. 42 ЦПК України є одним із процесуальних прав позивача, розяснення суддею якого помилково могло бути сприйнято позивачем як схилення до його реалізації.

Суд також вважає за доцільне звернути увагу заявника (позивача), що згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, суддя вважає заяву ОСОБА_2 про відвід судді Кремінського районного суду Луганської області Ковальова В.М. від розгляду зазначеної цивільної справи необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Ковальова В.М. від розгляду цивільної справи № 414/3247/18 (провадження № 2/414/81/2019) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.Г. Безкровний