ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7857/19 Справа № 210/781/19 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Справа № 210/781/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради, Управління Державної казначейської служби України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, Державна казначейська служба України,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційні скарги позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чернеш Дмитро Сергійович, та відповідача Державної казначейської служби України на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року, яке ухвалено суддею Сільченком В.Є. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради, Управління Державної казначейської служби України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України про стягнення компенсації за несвоєчасне виконання зобов`язання.

Просила суд стягнути на свою користь солідарно з відповідачів Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради, Управління Державної казначейської служби України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України компенсацію за несвоєчасне виконання зобов`язання у вигляді рішення суду за період з 30.09.2015 року по 30.10.2018 року у розмірі: 8951 грн. 03 коп. - інфляційні втрати, 1906 грн. 04 коп. - 3% річних та 100 000,00 грн. - моральна шкода, всього на загальну суму - 110 857 гривень 07 копійок.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 3 відсотків річних за несвоєчасне виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року на суму 1906 гривень 04 копійок.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за несвоєчасне виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року в розмірі 8951 гривень 03 копійок.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в розмірі 2000 гривень 00 копійок шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1108 гривень 57 копійок шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

У липні 2019 року позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чернеш Д.С., звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При цьому, позивачка зазначила, що новими обставинами, що підлягають встановленню, та доказами, які підлягають дослідженню чи оцінці, є призначення психологічної експертизи для визначення дійсного розміру моральної шкоди, оскільки суд першої інстанції відхилив таке клопотання та в описовій частині рішення протиправно навіть не згадав про ці обставини.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2019 року відкрито провадження за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чернеш Д.С., на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року та призначено справу до судового розгляду на 09 жовтня 2019 року без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У серпні 2019 року відповідач Державна казначейська служба України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року залишена без руху.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року продовжено термін розгляду апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чернеш Д.С., на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року до 06 листопада 2019 року, у зв`язку з надходженням до суду апеляційної скарги відповідача Державної казначейської служби України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року відкрито провадження за апеляційною скаргою відповідача Державної казначейської служби України на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року та призначено справу до судового розгляду на 27 листопада 2019 року без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року продовжено термін розгляду апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чернеш Д.С., на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року до 27 листопада 2019 року, у зв`язку з відкриття апеляційного провадження по апеляційній скарзі відповідача Державної казначейської служби України та надання учасникам справи можливості надати відзив на цю апеляційну скаргу у встановлені ЦПК України строки.

11 листопада 2019 року від позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чернеш Д.С., надійшло клопотання про призначення судової психологічної експертизи, в якому остання просила поставити на вирішення експертів Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз наступне питання: Якщо позивачу завдані моральні страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Згідно статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання щодо призначення експертизи судом врегульовані абзацом 6 глави 5 ЦПК України.

Зміст цих норм дає підстави для висновку, що призначення експертизи є процесуальною дією, вчинення якої здійснюється судом у межах цивільної справи, що знаходиться в провадженні суду, та є способом забезпечення доказів.

Повноваження апеляційного суду з питань забезпечення та дослідження нових доказів обмежені ще й правилами статті 367 ЦПК України, яка визначає, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції позивачкою ОСОБА_1 відповідний висновок експерта суду не надавався, однак вона заявляла клопотання про призначення судової психологічної експертизи, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року (а.с 38), й на ці обставини позивачка посилається в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим колегія суддів для забезпечення всебічного та справедливого розгляду справи вважає за можливе розглянути клопотання про призначення судової психологічної експертизи, яке хоч й подане до суду апеляційної інстанції 11 листопада 2019 року, тобто після відкриття апеляційного провадження, однак на ці обставини позивачка посилалась в апеляційній скарзі.

Частинами 1 - 3 статті 23 ЦК України та роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди слід виходити з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно пунктів 6.3., 6.4. розділу 6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Пунктом 6.6. Інструкції до орієнтовного переліку питань, що ставляться на вирішення такої експертизи, віднесено питання: чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи (прізвище, ім`я та по батькові)? якщо так, чи завдані особі (прізвище, ім`я та по батькові) страждання (моральна шкода)? чи спричинені особі (прізвище, ім`я та по батькові) страждання (моральна шкода) за умов ситуації (зазначаються умови ситуації), що досліджуються у справі? якщо особі (прізвище, ім`я та по батькові) завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Метою психологічної експертизи щодо моральної шкоди є встановлення наявності чи відсутності моральних страждань внаслідок протиправних дій або бездіяльності інших осіб; причинного зв`язку між ситуацією спричинення шкоди та стражданнями; встановлення, в чому саме полягають моральні страждання в юридично визначених обставинах; визначення інтенсивності, глибини та тривалості страждань.

Щодо рекомендацій встановлення розміру компенсації моральної шкоди висновки психолога носять імовірний характер та є науковою рекомендацією для визначення можливого розміру компенсації моральної шкоди судом.

Тобто, питання, яке просить поставити позивачка ОСОБА_1 на вирішення експерта (Якщо позивачу завдані моральні страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання?) стосується саме визначення розміру компенсації моральної шкоди та висновки психолога з цього питання будуть носити імовірний характер та не буде мати правового значення для вирішення спору, адже, розмір грошової компенсації за спричинені страждання входять до предмету доказування у справі й визначається судом у кожному конкретному випадку на засадах виваженості та розумності, що не потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні про призначення судової психологічної експертизи - відмовити.

Керуючись ст. ст. 103, 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чернеш Дмитро Сергійович, про призначення судової психологічної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: