Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1750/19
Номер провадження: 2/511/677/19
06 грудня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Панчук А. І.,
при секретарі Томчук Є.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 13.10.2001року вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачкою не склалося, через постійні конфлікти які виникали через образи та інше, внаслідок чого між сторонами фактично припинилися шлюбні відносини, на даний час сторони проживають окремо. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливо, у зв`язку з чим, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з ним .
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з-аяв про відмову від позову , або залишення позовних вимог без розгляд не надав .
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв та заперечень не надала.
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 13.10.2001року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 виданим повторно Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області , актовий запис №100 (а.с.5).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження , наявного в матеріалах справи ( а.с.13).
Позивач просить залишити неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його вихованні.
Відповідно до ч.3 ст.160 СК України , якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнядцяти років , визначається нею самою.
Як вбачається з матеріалів справи , донька сторін досягла 17річного віку , таким чином ОСОБА_3 , вправі сама вирішувати з ким з батьків проживати.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
В порядку ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.
Причиною розпаду сім`ї є постійні конфлікти, внаслідок яких припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство.
Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існує лише формально і підлягає розірванню.
Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 768.40грн , підлягають частковому стягненню з відповідача на користь позивача, тобто в розмірі 384,20грн.
На підставі ст.ст.105,110,112-115 СК України, керуючись ст.ст.11, 12, 13, 259,264, 265, 280 - 282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 13.10.2001 року Роздільнянським районним віддділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №100 розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище: чоловіка ОСОБА_5 , жінки ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , частково судовий збір у сумі 384,20 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте суд, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частки на протязі 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Панчук