ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7129/19 Справа № 199/911/19 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 . За своє життя спадкодавець заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є її троє дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Вважає, що ні її сестра ОСОБА_2 , ні брат ОСОБА_6 , хоча і були зареєстровані у будинку на день смерті матері, спадщину після неї не прийняли, оскільки фактично з 1975 року в спадковому будинку не проживали, ніяких витрат по його утриманню чи обслуговуванню не здійснювали. Вона на теперішній час проживає в спадковому будинку, обслуговує його та несе витрати на його утримання. Після смерті брата ОСОБА_6 спадкоємцями є його діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які спадщину не прийняли, не претендували на неї. 19 грудня 2018 року вона звернулася до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Постановою державного нотаріусу Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори від 03 січня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - житловий будинок АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 з підстав наявності інших спадкоємців - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: А-1 - житловий будинок, літ.а-1 - прибудова, літ.а1-1 - веранда, літ.Б - гараж, літ. В - душ, літ. Г - убиральня, літ.Д - сарай, №№1-3-споруди, загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 31,4 кв.м.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , який складається з: А-1 - житловий будинок, літ.а-1 - прибудова, літ.а1-1 - веранда, літ.Б - гараж, літ. В - душ, літ. Г - убиральня, літ.Д - сарай, №№1-3-споруди, загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 31,4 кв.м. Стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 309 грн. 90 коп. з кожного. В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

За змістом частин четвертої, п`ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час дії ЦК УРСР, то положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлої.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина перша статті 529 ЦК УРСР).

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (549 ЦК УРСР).

Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (яка діяла на час відкриття спадщини) доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

З матеріалів справи вбачається ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с.18).

За життя ОСОБА_5 на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15 грудня 1964 року, посвідченого нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори м.Дніпропетровська та зареєстрованого в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації (а.с.8, 9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є її діти - донька ОСОБА_1 , донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_6 (а.с.12, 13, 56, 129, 141, 142).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані її діти - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.11, 39, 40, 41, 42, 43).

Після смерті ОСОБА_5 у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини ніхто не подавав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 (а.с.14).

Правонаступниками за законом після смерті ОСОБА_6 є його діти - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.156).

Спадкова справа після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася.

19 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.52).

Постановою державного нотаріусу Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори від 03 січня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - житловий будинок АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 з підстав наявності інших спадкоємців - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.58).

Таким чином, судом встановлено підтверджується матеріалами справи на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за місцем її проживання були зареєстровані її діти - донька ОСОБА_1 , донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_6

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і спадкоємцями після його смерті є його діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 , пославшись на те, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 спадкоємцями є її діти - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , які були зареєстровані разом із спадкодавцем, в рівних частках, кожний по 1/3 частці житлового будинку з господарським спорудами.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не прийняли спадщину після померлої матері та єдиним спадкоємцем є ОСОБА_1 , спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду, тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді