Справа № 369/145/19
Провадження №2-о/369/16/19
УХВАЛА

про залишення без руху

04.01.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В.., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотаріус ОСОБА_2, Державний нотаріус ОСОБА_3 Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення в цивільній справі в порядку окремого провадження суддею враховано, що ця заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст.175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 цього Кодексу.

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями викладеними в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" де зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п.1, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, суд якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, залишає заяву без розгляду, і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подавати позов на загальних підставах.

Звертаючись до суду, заявник ОСОБА_1 наполягає, що встановлення факту її проживання однією сім'єю без шлюбу не може порушити прав інших осіб, посилається на відсутність інших спадкоємців після його смерті без зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Перевіривши форму та зміст заяви, вважаю, що заява подана з недодержанням вимог ст.ст.175, 177, 318 ЦПК України, зокрема встановлено, що в не зазначено про наявність у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, не обґрунтовано як можливе рішення суду може вплинути на права та інтереси приватного нотаріусу ОСОБА_2, та державного нотаріуса ОСОБА_3 яких заявник зазначив зацікавленими особами про встановлення вказаного факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Зважаючи на зазначені недоліки заяви про встановлення факту, що має юридичне значення її необхідно залишити без руху, а заявнику надати строк для їх усунення шляхом надання відповідних документів чи письмових пояснень.

Крім того, відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом приведення її у відповідність до норм ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Виходячи з положень ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Приватний нотаріус ОСОБА_2, Державний нотаріус ОСОБА_3 Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Дубас