Справа № 946/6281/19
Провадження № 2/946/2979/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2019 рокуІзмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі
головуючого - судді Грубіян Л.І.,
при секретарі - Івановій Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на час навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що син продовжує навчання, однак відповідач ОСОБА_2 не бере участі в його утриманні.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився про час слухання справи сповіщений належним чином, причина неявки суду невідома.
28 серпня 2019 року суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відкрите провадження у справі (а.с. 13).
У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Згідно з вимогами ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Так, відповідач у справі доводиться батьком повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.10.2001 року Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №18.(а.с.3)
На даний час, відповідно до довідки №228 від 23.08.2019 року ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у ДНЗ «Ізмаїльський центр професійно-технічної освіти» за професією електромонтер(а.с. 8).
Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_3 навчається на денному відділенні, він не має можливості працювати у зв`язку з відвідуванням занять, тобто потреба в матеріальній допомозі не викликає сумніву.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 з якою проживає син, реалізувала своє право, передбачене ч. 3 ст. 199 СК України, та звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, то на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання сина, який продовжує навчання.
Враховуючи, на підставі ч. 1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про те, що для задоволення потреби повнолітнього сина сторін в матеріальній допомозі, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, відповідно норми ст. 185 СК України на повнолітніх не розповсюджуються.
Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд застосовує вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим розмір стягуваних аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом України про державний бюджет на відповідний рік.
Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 750,00 грн. понесених додаткових витрат, пов`язаних з оплатою навчання сина, дана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.
Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).
Враховуючи наведене відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача додаткових витрат пов`язаних з оплатою навчання сина за проходження практики у ДНЗ «Ізмаїльський центр професійно-технічної освіти».
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 12,81,89,141,263-265ЦПК України, ст.ст.141,182,191,198-201 СК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (який проживає: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 27.10.1998 року Ізмаїльським РВ УМВС України, РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(паспорт № НОМЕР_4 , виданий 26.09.2017 року, органом 5119, РНОКПП НОМЕР_5 ) що продовжує навчання в розмірі ј частини всіх його доходів(заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи стягнення з 27.08.2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (який проживає: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) гривень.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2019 року

Суддя: Л.І.Грубіян