22.01.2019 Провадження по справі № 2/380/25/19
Справа № 380/1533/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лісовенка П.І.

за участю секретаря Романовській Л.І.

представників адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Тетіївська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним, за адресою: Київська область, Тетіївський район, с.Кашперівка, вул.Рильського,6. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного проживання з відповідачкою мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з ним за адресою: Київська область, Тетіївський район, с.Кашперівка, вул.Рильського,6. Він самостійно утримує та виховує дитину, а відповідач не займається і не цікавиться дитиною, однак не дає згоди на проживання дитини з ним.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, просять задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи служби у справах дітей та сімї Тетіївської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_2 не заперечує проти позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони в справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №165312. (а.с.6).

Позивач та відповідач є батьками дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №289611 (а.с.7).

Із копії довідки про склад сімї, виданої 17.10.2108 року №1422 виконавчим комітетом Кашперівської сільської ради встановлено, що позивач ОСОБА_3 та його син ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою: Київська область, Тетіївський район, с.Кашперівка, вул.Рильського,6. (а.с.9).

Факт проживання позивача із сином також підтверджується ОСОБА_2 обстеження матеріально-побутових умов сімї від 09.10.2018 року. (а.с.10).

Із висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, виданого Тетіївською районною державною адміністрацією Київської області 12.12.2018 року №07-13/2328 вбачається, що ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_3, 16.01.2015 року проживають та зареєстровані за однією адресою: Київська область, Тетіївський район, с.Кашперівка, вул.Рильського,6. Батько приймає участь у вихованні дитини, тому, вважають за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_3, за адресою: с.Кашперівка, вул.Рильського,6, Тетіївського району Київської області. (а.с.32-33).

Із листа служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, адресованого службі у справах дітей Тетіївської районної державної адміністрації 08.01.2019 року №25, вбачається, що ОСОБА_4 щодо питання встановлення місця проживання її малолітнього сина повідомила, що між нею та батьком дитини є домовленість про те, що син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає з його батьком, а вона забирає його на вихідні. (а.с.47).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає постійно з батьком за адресою: Київська область, Тетіївський район, с.Кашперівка, вул.Рильського,6.

Посилання позивача на те, що відповідачка не дає згоди на проживання дитини з ним, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Однак, при дослідженні доказів, наданих позивачем, судом не вбачається, що існує спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини: ОСОБА_3, а тому, і права позивача ОСОБА_3 відповідачем не порушені.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що позивачем не надано належних доказів щодо спору з відповідачкою про місце проживання дитини, тому, суд вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про визначення місця проживання дитини відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України, ст.ст.141, 157,161 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 12,13, 76,81,82,264-268,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Тетіївська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення: 24.01.2019 року.

Суддя: П.І.Лісовенко