Провадження № 4-с/727/2/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Волошина С.О.

при секретарі Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2 на неправомірні дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 та скасування постанови від 14.12.2018 року про закриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_4 (стягувач по справі) звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з скаргою на неправомірні дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3, боржник по справі ОСОБА_2.

В скарзі посилається на те, що на виконанні у ОСОБА_3 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області на виконанні знаходилось виконавче провадження ВП №53321488 на виконання виконавчого листа №727/2070/16-ц виданого 16.12.2016 року Шевченківським районним судом м.Чернівці про стягнення боргу в розмірі 10 000 000,00грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

14.12.2018 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», отримав дану постанову 20.12.2018 року.

Зважаючи на те, що ніяких мирових угоди між ним та боржником не було укладено, вважає, що державний виконавець неправомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та дана постанова не відповідає нормам ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного просив визнати дії ОСОБА_3 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області в частині винесення постанови від 14.12.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП №53321488 неправомірними та скасувати дану постанову.

Скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, до початку розгляду скарги по суті спрямував на адресу суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просив скаргу задовольнити.

Боржник по виконавчому провадженні ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду скарги, про поважність причин неявки суд не повідомив.

У відповідності до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, приватного виконавця, які належним чином повідомлені, не перешкоджають розгляду скарги. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність боржника.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, до початку розгляду скарги по суті спрямовано на адресу суду відзив на скаргу, в якому вказав, що вимоги скарги є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. На виконанні ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області перебуває зведене виконавче провадження №51881470 про стягнення заборгованостей з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь стягувачів різної форми власності, до складу якого входило виконавче провадження №53321488 по виконанню виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Чернівці №727/2070/16-ц від 16 грудня 2016 року про: «Стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, офіс 302, ІПН НОМЕР_3 заборгованість за договором позики від 01.12.2015 року в розмірі 10 000 000,00 грн.»

Виконавче провадження №53321488 відкрито головним державним виконавцем Відділу МАНЖОСОВИМ Максимом Павловичем про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2017 та того ж дня винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №51881470. В подальшому всі виконавчі дії вчинялись у межах зведеного виконавчого провадження.

Перевіркою даних, які містяться в АСВП, встановлено, що виконавче провадження №53325476 з примусового виконання одного й того самого рішення, а саме: виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Чернівці №727/207/16-ц від 16 грудня 2016 року стосовно іншого боржника - ОСОБА_5 про стягнення на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 10 000 000,00 грн. закінчено на підставі п. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із затвердженням мирової угоди ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №727/2070/16-ц від 19.06.2017 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №727/2070/16-ц від 19.06.2017 року, яка набрала законної сили 26.06.2017, задоволено заяву Відділу та затверджено мирову угоду між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_5, на визначених умовах, а також ухвалено закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 10 000 000,00 грн.

Просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 щодо визнання дій державного виконавця в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.12.2018 за №53321488 неправомірними та скасування даної постанови, оскільки винесена ним постанова про закриття виконавчого провадження по ОСОБА_2 є правомірною та законною.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.07.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 01.12.2015 року в розмірі 10 000000,00грн.

На підставі рішення суду виписано виконавчі листи, які предявлено до виконання.

Постановою від 01.02.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження №53321488 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 01.12.2015 року в розмірі 10 000000,00грн. де боржник вказаний ОСОБА_2

Постановою від 06.02.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження №53325476 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 01.12.2015 року в розмірі 10 000000,00грн. де боржник вказана ОСОБА_5

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці по справі №727/2070/-ц від 19.06.2017 року, яка набрала законної сили 26.06.2017 року, задоволено заяву ГТУЮ у Чернівецькій області УДВС ВПВР та затверджено мирову угоду укладену в рамках виконавчого провадження ВП №53325476 між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_5, на визначених умовах.

24 травня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53325476 по виконавчому листу №727/2070/16-ц про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 01.12.2015 року в розмірі 10 000000,00грн. у звязку з ухваленням Шевченківським районним судом м.Чернівців ухвали від 16.06.2017 року про затвердження мирової угоди між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_5 та якою закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5а. про стягнення боргу за договором позики в розмірі 10000000грн.

14 грудня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53321488 по виконавчому листу №727/2070/16-ц про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 01.12.2015 року в розмірі 10 000000,00грн. у звязку з ухваленням Шевченківським районним судом м.Чернівців ухвали від 16.06.2017 року про затвердження мирової угоди між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_5 та якою закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5а. про стягнення боргу за договором позики в розмірі 10000000грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, державні виконавця можуть вчиняти лише ті дії, що передбачені законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Згідно п.2 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і у разі її невиконання може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19.06.2017 року затверджено мирову угоду по виконавчому провадженні №53325476 між сторонами: стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_5, на умовах того, що ОСОБА_5 як боржник в рахунок погашення боргу в розмірі 10 000 000, 00 (десять мільйонів) гривень передала у власність ОСОБА_1, як стягувача у вигляді відступного належний боржнику на праві власності автомобіль НОМЕР_4, 2010 року випуску, шасі(кузов) 5UXFF0C50ALT7654 червоного кольору та автомобіль НОМЕР_5, 2008 року випуску, шасі(кузов) JMBXTCW8Z012806 чорного кольору. ОСОБА_1 (Стягувач) отримує у власність належний Боржнику на праві власності автомобіль НОМЕР_4, 2010 року випуску, шасі(кузов) 5UXFF0C50ALT7654 червоного кольору та автомобіль НОМЕР_5, 2008 року випуску, шасі(кузов) JMBXTCW8Z012806 чорного кольору та визнає припиненими усі грошові зобов'язання ОСОБА_5 (як боржника) перед ОСОБА_1 (стягувачем) у відповідності до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці № 727/2070/16-ц від 04.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 10 000 000, 00 (десяти мільйонів гривень). З підписанням цієї мирової угоди сторони вважають, що спір який виник між ними є вичерпаним, в майбутньому сторони не будуть чинити перешкоди один одному у виконанні даної мирової угоди, зобовязуються виконувати мирову угоду беззаперечно.

Як встановлено в судовому засіданні, виконавчі провадження №53325476 та №53321488 виконувалися державною виконавчою службою з примусового виконання одного й того самого рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці про стягнення заборгованості в сумі 10 000000 грн.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно ч.1 ст.544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Таким чином, з викладеного слідує те, що рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики від 01.12.2015 року в розмірі 10 000000,00грн. виконане боржником ОСОБА_5

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 1 та 3 п. 1, п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Відповідно до ст. 451 ч.3 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 від 14 грудня 2018 року про закриття виконавчого провадження - прийнята відповідно до закону, в межах повноважень посадової особи органу державної виконавчої служби, і право заявника не було порушено.

На підставі викладеного, керуючись абзацом 1 та 3 п. 1, п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»; ст.ст. 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.1, 19, 39 Закону України «Про виконавче провадження», ст.543, 544 ЦК України, ст.ст. 447 - 453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 та скасування постанови від 14.12.2018 року про закриття виконавчого провадження, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя : С.О.Волошин