Справа № 303/7676/13-ц
У Х В А Л А

15 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КУШТАНА Б.П., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі МИКУЛЯК Є.В.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 303/7676/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 листопада 2013 року, головуючий суддя Пак М.М., -

в с т а н о в и в :

06.11.2013 ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом до Ракошинської сільської ради Мукачівського району і зазначала, що є донькою ОСОБА_3 , яка 24.01.2006 склала заповіт, посвідчений цього дня секретарем Ракошинської сільради за реєстровим № 18, що ним усе своє майно заповіла дітям: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 і ОСОБА_4 нотаріально посвідченими заявами відмовилися від своєї спадщини на користь позивача. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає.

Позивач звертався до нотаріуса по свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно будинок АДРЕСА_1 приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. 14.10.2013 постановила відмовити у вчиненні нотаріальної дії.

Поряд із цим, право власності спадкодавця ОСОБА_3 на зазначену нерухомість підтверджується Технічним паспортом на будинок, виданим 12.01.1988, довідкою ТОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 11.11.2003 № 367, довідками Ракошинської сільради від 28.10.2013 № 2168/02-10 і № 2169/02-10, якими зафіксовано, що будинок АДРЕСА_1 був побудований у 1956 році, має загальну площу 58,9 кв. м., житлову 32,2 кв. м, за цією адресою знаходяться земельні ділянки площами 0,15 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) і 0,35 га (для ведення особистого селянського господарства), власником домогосподарства до своєї смерті була ОСОБА_3 .

Посилаючись на ці обставини, на норми ЦК України, на інші норми законодавства щодо прав на нерухоме майно у сільській місцевості, права власності та порядку спадкування, вказуючи, що з урахуванням часу зведення будинку право власності на нього спадкодавцю належало незалежно від державної реєстрації, а з огляду на обставини позасудовим порядком реалізувати своє право спадкування позивач не має можливості, ОСОБА_1 просила визнати за нею у порядку спадкування право власності на будинок із надвірними будівлями та спорудами (літня кухня, сараї, убиральня) у селі Чопівці, АДРЕСА_1 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.11.2013 позов задоволено: визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на нерухоме майно будинок із надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування.

ОСОБА_2 у порядку ст. 352 ч. 1 ЦПК України як особа, яка не брала участі у справі, в якій суд вирішив питання про її права та обов`язки, рішення суду оскаржила як незаконне. Доводи скарги зводяться до таких.

Її мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишила заповіт, що ним усе своє майно заповіла в рівних частках дітям ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_4 Тому вирішення питання про права спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_2 без їх участі є порушенням норм процесуального права.

Суд, визнавши за позивачем право на майно в порядку спадкування, перебрав на себе повноваження органів нотаріату.

Крім того, суд залишив поза увагою правовий статус та належність земельної ділянки за адресою розташування спадкового будинку.

На даний час апелянту стало відомо, що ОСОБА_1 вселила в успадкований будинок близько 15 квартирантів (робітників-будівельників) і вчиняє дії, спрямовані на продаж будинку.

Апелянт просить рішення суду скасувати, у позові відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Голуб В.К. вказують на безпідставність скарги, просять залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначають, зокрема, що ОСОБА_2 , як і ОСОБА_4 , який вже оскаржував безрезультатно рішення суду, відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача, про що не зазначила в апеляційній скарзі. Право власності на будинок оформлено за позивачем. Не має спадкових прав ОСОБА_2 і щодо належної до будинку земельної ділянки. Відтак, розгляд справи без ОСОБА_2 та ухвалене за результатом розгляду рішення суду не могли порушити цивільних прав ОСОБА_2 і доказів про таке порушення немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 адвоката Коцура Ю.І., який апеляцію підтримав, розглянувши справу за апеляцією за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав (ст. 3 ч. 1, ст. 15 ч. 1 ЦПК України в редакції, що була чинною на час ухвалення рішення судом першої інстанції, ст. 4 ч. 1, ст. 19 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній на час апеляційного розгляду), зазначене стосується як права на позов, так і права на апеляцію. Особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України (тут і далі норми матеріального права в редакції, що була чинною на день відкриття спадщини), ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 і ст. 12 ч. 1, ст. 13 ч. 3 відповідних редакцій ЦПК України); особа зобов`язана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, ст.ст. 57-60, ст. 179 ч. 1 і ст. 12 ч.ч. 2, 3, ст. 13 ч. 1, ст.ст. 76-81 відповідних редакцій ЦПК України). Апелянт, подаючи в порядку ст. 352 ч. 1 чинної редакції ЦПК України скаргу, повинен довести наявність у нього права на її подання, наявність фактів і обставин, що свідчать про вирішення судом питання саме про його права і обов`язки, про порушення рішенням суду, ухваленим без залучення до участі в справі апелянта, його законних прав та інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , які були батьками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 8, 10, 13, 14 та ін.).

24.01.2006 ОСОБА_3 склала заповіт, що цього ж дня був посвідчений секретарем Ракошинської сільради ОСОБА_8 Г ОСОБА_9 . за реєстровим № 18, яким усе своє майно, де б воно не знаходилося, з чого б не складалося і взагалі все те, що буде їй належати, заповіла у рівних частках своїм дітям: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 9).

05.08.2013 ОСОБА_2 подала заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , справжність підпису заявника посвідчено приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Олегаш В.В. за реєстровим № 141 (а.с. 12).

13.08.2013 ОСОБА_4 подав заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , справжність підпису заявника посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є. за реєстровим № 1880 (а.с. 11).

16.08.2013 ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. заяву про прийняття спадщини за заповітом від 24.01.2006 після смерті матері ОСОБА_3 , вказала в заяві про відмову інших спадкоємців за заповітом від спадщини на її користь, додала заяви ОСОБА_2 від 05.08.2013 і ОСОБА_4 від 13.08.2013 (а.с. 15).

Заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 прийняті приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. 16.08.2013 і зареєстровані в спадковій справі № 14/2013.

Таким чином, усі спадкоємці за заповітом ОСОБА_3 у межах шестимісячного строку для прийняття спадщини вчинили відповідні юридично значимі дії, що потягли за собою юридичні наслідки: ОСОБА_2 і ОСОБА_4 безумовно і беззастережно відмовилися від прийняття спадщини кінцевим підсумком на користь ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняла всю спадщину (ст. 1216, ст. 1220 ч.ч. 1, 2, ст. 1222, ст. 1223 ч.ч. 1, 3, ст. 1233, ст. 1268 ч.ч. 1, 5, ст. 1269 ч. 1, ст. 1270 ч. 1, ст. 1273 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 1274 ч. 1 ЦК України).

Реалізуючи свої цивільні права та обов`язки, що виникли внаслідок прийняття у спадщину нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами в цілому та беручи до уваги відсутність правовстановлюючих документів на будівлі у сільській місцевості, через що постановою приватного нотаріуса Гелетей Л.В. від 14.10.2013 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 пред`явила до Ракошинської сільської ради Мукачівського району позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування (а.с. 2-5, 16 та ін.). У позовній заяві ОСОБА_1 вказала на відмову інших спадкоємців від спадщини на її користь, додала відповідні заяви.

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13.11.2013, яким позов ОСОБА_1 було задоволено, ОСОБА_1 05.12.2013 зареєструвала своє одноосібне право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами (а.с. 81-82). Справа за позовом ОСОБА_1 була розглянута по суті, а обумовлені рішенням суду правові наслідки настали майже за п`ять років до його оскарження ОСОБА_2

Відтак, ОСОБА_1 є єдиним власником вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, право власності набула в порядку спадкування. В силу положень ст. 1225 ЦК України та інших норм законодавства до ОСОБА_1 перейшли і права (зокрема, право користування) на належні до будинку земельні ділянки площами 0,15 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) і 0,35 га (для ведення особистого селянського господарства) (а.с. 39). Правомірність набуття права власності презюмується; власник майна здійснює своє право відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним і підлягає захисту, так само підлягає захисту і речове право на чуже майно (ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, Глава 29, ст. 396 ЦК України).

ОСОБА_2 (як і ОСОБА_4 , який з аналогічних підстав оскаржував рішення суду першої інстанції і ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2018 апеляційне провадження закрито (а.с. 99-101)), оскільки відмовилася на користь ОСОБА_1 від своєї частки у спадщині, не має майнових прав на будинок та належні до нього земельні ділянки. У апеляційній скарзі на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13.11.2013 ОСОБА_2 не повідомила про свою відмову від спадщини.

За таких обставин, для залучення ОСОБА_2 до участі в справі в якості відповідача у суду першої інстанції правових підстав не було, вона не має права апеляційного оскарження рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13.11.2013, таким не вирішувалося питання про її цивільні права та обов`язки. Підстав стверджувати, що такі права і обов`язки у ОСОБА_2 існували на відповідний час, існують на час розгляду апеляції і щодо таких прав і обов`язків є належні та допустимі докази, наразі немає. У контексті встановленого міркування та припущення апелянта про спосіб використання ОСОБА_1 успадкованого майна, про намір його відчужити тощо не мають правового значення і не можуть слугувати підставами для задоволення скарги.

Отже, суд першої інстанції не вирішував питання про права і обов`язки ОСОБА_2 , остання не підтвердила наявності у неї права на апеляцію, яку подала, тому підстав для перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції за цією апеляцією немає.

Факт пред`явлення 03.04.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 позову до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Олегаш В.В. і приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є., про визнання недійсними заяв про відмову від прийняття спадщини наведених вище висновків не спростовує. Відповідні факти і обставини, які були предметом судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 у першій інстанції, оцінювалися судом станом на час розгляду справи. Водночас ОСОБА_2 за наявності для того підстав та за умови компетентної реалізації своїх цивільних і процесуальних прав не позбавлена права залежно від результату справи № 303/2113/19 діяти в порядку, передбаченому Главою 3 Розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України, рівно як не позбавлена права діяти на забезпечення своїх інтересів як позивача і в справі № 303/2113/19, діяти в інший спосіб на захист своїх прав у разі їх порушення.

Суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (ст. 362 ч. 1 п. 3, ч. 2 ЦПК України).

Відтак, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 258 ч. 2, ст. 260, ст. 352 ч. 1, ст. 362 ч. 1 п. 3, ч. 2, ст. 381 ч. 2 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 15 травня 2019 року.

Судді