Номер провадження 22-ц/804/3377/19
Головуючий у 1 інстанції Гончарова А.О.
Доповідач Новікова Г.В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 листопада 2019 року м. Бахмут Донецька обл.

Донецький апеляційний суд у складі судді Новікової Г.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2018 року у справі №243/11349/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2018 року відкрито провадження у справі № 243/11349/18.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, та вважає, що судове рішення може вплинути на його права та обов`язки, подав апеляційну скаргу, яка разом зі справою надійшла на адресу Донецького апеляційного суду.

Однак у справі не може бути відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у зв`язку із наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2018 року ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2018 року яка разом з матеріалами цивільної справи надійшла до Донецького апеляційного суду (т.1 а.с. 103-106).

Постановою Донецького апеляційного суду від 21 лютого 2019 року (т.1 а.с.146-148) апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження залишено без змін.

Відповідно до частини 1 статті 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про відкриття провадження від 19 листопада 2018 року та передати до Харківського районного суду Харківської області за встановленою підсудністю для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на ст.ст. 27, 187 ЦПК України та зазначає, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а зараз відповідачка ОСОБА_3 тимчасово зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 26 квітня 2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та довідкою виконавчого комітету Височанської селищної ради від 31 жовтня 2018 року

Крім того, скаржник зазначає, що він, позивач та відповідач з 2008 року вели спільний бізнес, зароблені кошти вкладали в спільні бізнес-проекти та поліпшення наявного майна, в тому числі спільними коштами набули у власність спірний житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 .

Суд апеляційної інстанції, розглянувши наведені доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та, порівнявши їх з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 , яка була предметом розгляду та відносно якої ухвалена постанова Донецького апеляційного суду від 21 лютого 2019 року встановив їх ідентичність.

Відповідно достатті 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А.проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Відповідно до частини 5 статті 370 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданої відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2018 року, оскільки наведені в його апеляційній скарзі доводи були розглянуті в суді апеляційної інстанції 21 лютого 2019 року при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 .

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї.

Сам по собі факт того, що апелянт спільно із відповідачем та позивачем вів бізнес та є на його думку співвласником спірного майна, не може виправдати перегляд зазначеного вище судового рішення, оскільки матиме місце порушення принципу юридичної визначеності.

Керуючись ч.5 ст. 370 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2018 року у справі №243/11349/18.

Цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, повернути до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Донецького

апеляційного суду Г.В. Новікова