Провадження № 2/201/3438/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 грудня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кисельової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 із зазначеною позовною заявою, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 усього місячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною 23 років.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що у неї та ОСОБА_2 є спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні у зв`язку з продовженням навчання. На сьогоднішній день ОСОБА_3 продовжує навчання в Дніпровському державному аграрно-економічному університеті Міністерства освіти і науки України на першому курсі біотехнологічного факультету, за спеціальністю: Технологія виробництва та переробки продукції тваринництва. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 продовжує навчання, вона не має можливості працювати та забезпечувати себе належним чином, а тому потребує батьківської допомоги, а тому позивачка просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила (а.с.19, 32 35).

В матеріалах справи наявна спільна заява позивачки та її представника ОСОБА_4 (діє на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.11.2019р. а.с.23 26), в якій останні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували (а.с. 22).

Відповідач в судові засідання, призначені на 05.11.2019р. і на 02.12.2019р., не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток. Конверти, якими були направлені судові повістки повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, про дату та час розгляду справи на 02.12.2019р. відповідач повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 19, 31, 33 35).

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Як видно з довідки № 9549 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, ОСОБА_3 проживає разом ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13).

З угоди на підготовку фахівця з вищої освіти № 18/БТ-26 від 07 серпня 2018 року та довідки Дніпровського державного аграрно-економічного університету № 23/1542 від 13 вересня 2019 року видно, що ОСОБА_3 дійсно є студенткою 2 курсу ОС «Бакалавр» на денному відділенні, бюджетної форми навчання з 01 вересня 2018 року біотехнічного факультету Дніпровського державного аграрно-економічного університету (а.с. 11 - 12).

Відповідно до довідки про доходи № 554/739 від 07 листопада 2019 року, виданої Дніпровським національним університетом ім. Олеся Гончара загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01 травня 2019 року по 31 жовтня 2019 року складає 24761 грн. 42 коп. (а.с. 38).

Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо урегульовані наступним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обґрунтованість позовної заяви ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись принципом справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усього місячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною 23 років, задовольнивши таким чином позовні вимоги повністю.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати слід розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 4, 12, 13, 28, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 247, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, ст. 141, 150, 155, 180-185, 191, 198-201 Сімейного Кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання їхньої повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усього місячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08 жовтня 2019 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не пізніше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн (сімсот шістдесят вісім) 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя : О.С. Наумова