Справа пр. №2/756/2706/19
У Х В А Л А

23 січня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва Андрейчука Т.В. від 18 грудня 2018 року була залишена без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України, оскільки позивачем не дотримано вимог ст. 175 ЦПК України, а саме: позивач всупереч положенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначає ціну позову. Крім того, всі надані позивачем копії письмових доказів (для суду та для відповідача) не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням її ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення), позивачем не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів поданих нею письмових доказів.

Позивачеві суддею був наданий строк на усунення недоліків у термін до 28 грудня 2018 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення позивачеві ухвали про залишення позову без руху.

Ухвала про залишення позову без руху була отримана ОСОБА_1 02 січня 2019 року.

23 січня 2019 року позивачем подано до суду позовну заяву в новій редакції на виконання ухвали про залишення позову без руху. Однак, ОСОБА_1 вимоги ст. 175 ЦПК України про усунення недоліків виконані не були з огляду на таке.

П. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен заначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Позивачем ОСОБА_1 хоч і подано до суду позовну заяву в новій редакції з копіями документів, що додаються до неї, однак, всі копії доданих до позовної заяви документів (письмових доказів) так і не засвідчені належним чином. Зокрема, копії письмових доказів хоч і засвідчені підписом позивача із зазначенням її прізвища та ініціалів, проте на жодному з документів немає дати такого засвідчення.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше, ніж за шість місяців.

Зі змісту позовної заяви у новій редакції вбачається, що ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто заявляє вимогу майнового характеру. Отже, ціна позову складає 15000,00 грн (2500,00 грн х 6 місяців = 15000,00 грн).

Однак, всупереч положенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та вимогам ухвали про залишення позову без руху від 18 грудня 2018 року позивачем у новій редакції позовної заяви так і не зазначено ціну позову, яка має бути визначена сукупністю всіх виплат, але не більше, ніж за шість місяців.

Таким чином, станом на 23 січня 2019 року вимоги ухвали судді від 18 грудня 2018 року про приведення позовної заяви відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України ОСОБА_1 виконані не були.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів вважати неподаною і повернути позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя Т.В. Андрейчук