Справа № 495/5740/16-ц
Номер провадження 2/495/424/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у закритті провадження в цивільній справі

21 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Завацької І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський клопотання адвоката Сороколет Станіслава Івановича в інтересах відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірина Валентинівна про визнання частково недійсним Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірина Валентинівна про визнання частково недійсним Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування реєстрації права власності.

26 жовтня 2017 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі, оскільки вже є рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 26.10.2016 року залишено без змін.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Сороколет С.І. клопотання підтримав, просив його задовольнити, наголошуючи на тому, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, заявляючи повторно позовні вимоги про той самий предмет позову, рішення по якому вже було винесено та набрало законної сили.

Адвокат Павленко В.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття провадження по справі заперечував, оскільки об`єм позовних вимог за даним позовом відрізняться від того, з приводу якого вже було постановлено рішення та з приводу якого постановлено ухвалу касаційної інстанції.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні думку свого представника підтримав та наголосив, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 травня 2016 року, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено, стосувалося визнання недійсним всього свідоцтва про право на спадщину №2257, натомість зараз судом розглядається цивільна справа за позовною заявою про визнання частково недійсним Свідоцтва про право на спадщину №2257, тобто об`єм позовних вимог за зазначеними цивільними справами зовсім різний, а отже різний і предмет позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, неодноразово надсилала повідомлення на адресу суду про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з великою завантаженістю в роботі.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2014 року по цивільній справі №495/4499/14-ц, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір Ірина Валентинівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування реєстрації права власності було задоволено. Визнано недійсним видане державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори 06.08.2013 року ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2257, на 11/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м., у складі літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - санвузол, літ. «Г» та «Ж» - гаражі, літ. «Д» - сарай, літ. «Є» - убиральня, споруди №1-6, І, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 від 06.08.2013 року.Скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на 11/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м., у складі літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - санвузол, літ. «Г», «Ж» - гаражі, літ. «Д» - сарай, літ. «Є» - убиральня, споруди №1-6, І, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 від 06.08.2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 28.04.2015 року зазначене вище рішення було скасовано, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано частково недійсним, видане Чорній В.П., державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори 06.08.2013 року, зареєстроване в реєстрі за № 2257, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в частині визнання успадкованою після смерті ОСОБА_3 1/18 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ,в частині визнання успадкованими 12,9 кв. м загальної площі, та 13,3 кв. м житлової площі у будинку літ. "А", в частині визнання успадкованим гаражу літ. "Ж", по АДРЕСА_1 та в частині посилання на договір від 07 жовтня 1994 року (реєстровий номер 1-3679). Вважати успадкованими ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 10/18 частин житлового будинку під АДРЕСА_1 , що в цілому складається з житлового будинку літ. "А" загальною площею 86 кв. м, житловою площею 47,1 кв. м, надвірних споруд: літньої кухні літ. "Б", санвузла літ. "В", гаражу літ. "Г", сараю літ. "Д", вбиральні літ. "Є", споруд №1-4, І .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 28.04.2015 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05.05.2016 року, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2014 року по цивільній справі №495/4499/14-ц було скасовано, у позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір Ірина Валентинівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування реєстрації права власності було відмовлено.

Згідно позовної заяви, поданої позивачем 26.07.2016 року по справі, яка зараз розглядається судом, ОСОБА_2 просить визнати недійсним не повністю Свідоцтво про право на спадщину№2257, а саме визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом №2257 в частині визнання успадкованими після смерті ОСОБА_3 12,9 кв.м загальної площі та 13,3 житлової площі житлового будинку літера «А» та в частині визнання успадкованими гаражу літ. «Ж», споруд № 5,6 по АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на 11/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м., у складі літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - санвузол, літ. «Г», «Ж» - гаражі, літ. «Д» - сарай, літ. «Є» - убиральня, споруди №1-6, І, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 від 06.08.2013 року.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за цими справами мають різний об`єм позовних вимог, тобто предмет позову не є однаковим, а тому підстав для задоволення клопотання про закриття провадження, передбачених та викладених відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України не вбачається, тому клопотання адвоката Сороколет С.І. в інтересах відповідача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як зазначено в п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року, суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У ч.2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, суд вважає хибним твердження адвоката Сороколет С.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , що вже є рішення суду, яке набрало законної сили ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вирішуючи клопотання про закриття провадження у справі, суд враховує, що підстави для закриття провадження у справі встановлені ст. 255 ЦПК України, однак на даний час судом не встановлено жодної з підстав для закриття провадження у даній справі, що передбачені ст. 255 ЦПК України, а тому клопотання адвоката Сороколет С.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , не відповідає вимогам чинного законодавства, тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 84, 255, 260, 261, 353 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката Сороколет Станіслава Івановича в інтересах відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірина Валентинівна про визнання частково недійсним Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування реєстрації права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання в 15-денний строк з дня проголошення.

Суддя :