Справа № 534/1629/18
Провадження № 2/534/203/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді за участю секретаря ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 12.05.2017 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 19.11.2016 старшим державним виконавцем Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 46475,56 грн, вважає вказаний напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений на підставі неналежних документів, а також поза межами загальної та спеціальної позовної давності.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 не зявилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника до суду надійшла заява в якій позов підтримав повністю, просить розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява в якій, просить розглядати справу у його відсутність. У своїй заяві проти задоволення позовних вимог заперечує, не визнає їх за обставин їх безпідставності та не обґрунтованості.

Представник третьої особи в судове засідання не заявилась, надала заяву про проведення розгляду справи без її участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суд находить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 01.04.2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № DNH4KS98560682 про надання споживчого кредиту в сумі 1299,00 грн. з кінцевим терміном повернення по 02.04.2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,09% на місяць.

19.11.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис за заявою ПАТ КБ «Приватбанк», за яким на підставі кредитного договору № DNH4KS98560682 від 01.04.2006 року та розрахунку заборгованості за договором за період з 01.04.2006 року по 28.09.2016 року, з ОСОБА_3 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» грошові кошти в розмірі 44 775,56грн., з яких: 1 494,12 грн. залишок заборгованості за кредитом; 10 967,63 грн. - залишок заборгованості за відсотками; 30 181,64- заборгованість з пені; 2 132,17 грн.- штраф. Витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису-1 700,00 грн. Всього становить 46 475,56 грн. строк за який проводяться стягнення десять років пять місяців двадцять сім днів, а саме з 01.04.2006 року по 28.09.2016 рік.

Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 10041. Зі змісту вказаного виконавчого напису вбачається, що він набирає чинності з дня його вчинення (а.с.9).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Порядку), відповідно до п.1 якого такими документами є: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п.3.5. Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172(далі Перелік № 1172).

Відповідно до п.2 Переліку № 1172, для одержання виконавчого напису заявник повинен надати нотаріусу в разі стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 19.11.2016 року не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

Також, нотаріус не зясував відповідність розрахунків заборгованості, з урахуванням строків позовної давності. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 01.04.2006 року по 28.09.2016 року, тобто більше ніж три роки. Строк дії договору закінчився 02.04.2007 року.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотриманням стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогою, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п. 1 Переліку.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4KS98560682 від 01.04.2006 року та не надіслано на адресу будь-яких повідомлень щодо вказаної заборгованості. Також зі змісту виписки з рахунка боржника за кредитним договором № DNH4KS98560682 від 01.04.2006 року вбачається, що строк погашення заборгованості складає пять днів з моменту відправлення письмової вимоги про усунення порушень. Однак, зазначений строк ставить сумнів можливості її виконання вимоги враховуючи дальність знаходження банку від позивача, тим самим боржник був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк», або ж виконати, що не може свідчити про безспірність суми визначеної банком. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня ,коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

З наданих нотаріусу для вчинення виконавчого напису документів, а також зі змісту виконавчого напису вбачається, що заборгованість, яка стягнута за виконавчим написом виникла в період з 01.04.2006 року по 28.09.2016 року, значно перевищує трирічний термін визначений законодавством (ст..88 ЗУ «Про нотаріат») та підтверджує, що розмір заборгованості є спірним.

При цьому суд зазначає, що будь-яких документів, які б свідчили про те, що між сторонами кредитного договору, на підставі ст.259 ЦК України, була збільшена позовна давність, кредитор до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу не надавав.

Таким чином, суд вважає, що безспірність заборгованості ОСОБА_3 для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена.

Крім того, відповідно до статті 258 ЦК до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Отже, відповідно до підпунктів 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис щодо вимог про стягнення пені та штрафу видається лише в межах річного строку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса від 19 листопада 2016 року були порушені вимоги статей 87,88 Закону «Про нотаріат» та пункту 3 Порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що банк не мав права стягувати з ОСОБА_3 пеню та штраф, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором.

Вказане також свідчить про те, що розмір заборгованості наданий нотаріусу на момент вчинення виконавчого напису був спірним.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,141,213,265 ЦПК України,

ухвалив :

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 19 листопада 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 10041, яким пропонується стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KS98560682 від 01.04.2006 року у сумі 46 475,56 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне імя позивача: ОСОБА_3, адреса місця проживання: 39800, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Повне найменування відповідача: ПАТ КБ «ПриватБанк» адреса місця розташування: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50,.

Повне найменування третіх осіб: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, адреса : 49000 м. Дніпро, вул. Центральна, 6/9.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.О.Куц