Справа № 462/386/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, на період навчання, до 01 липня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 14.04.2006 року шлюб з відповідачем розірвано. Зазначає, що на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання сина до повноліття. На даний час син повнолітній, навчається на другому курсі денного відділення Львівського кооперативного коледжу економіки і права на комерційній основі. Син зареєстрований та проживає разом з нею, доходів не має та потребує матеріальної допомоги. При цьому, її дохід складає близько 5000 грн. в місяць, а відповідач має неофіційний заробіток, тому вважає, що має можливість надавати матеріальну допомогу сину.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 21).

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, дала пояснення аналогічні вищенаведеним, доповнила, що відповідача в 2005 році позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, оскільки був засуджений за вчинення умисного злочину щодо дитини, а на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 2006 року отримувала аліменти на утримання сина, в межах суми 500 грн. Крім того, зазначила, що відповідач хоч є інвалідом третьої групи, проте може працювати, тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні частково проти позову заперечив, подав письмовий відзив (а.с. 25-26), при цьому зазначив, що сума аліментів заявлена позивачем необгрунтована, він з 30.03.2012 року не працює, є інвалідом третьої групи загального захворювання, єдиним його доходом є пенсія, яка становить близько 1670 грн. в місяць, а інших доходів він немає. Крім того, просив врахувати що він проживає один, часто хворіє та потребує медикаментів. Враховуючи наведене просив прийняти рішення про стягнення аліментів в ј частці від доходу (пенсії).

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11).

Копією свідоцтва про розірвання шлюбу підтверджується, що 14 квітня 2006 року шлюб між сторонами ОСОБА_4 і ОСОБА_3 розірвано (а.с. 5)

Також встановлено, що згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2006 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у розмірі 1/4 від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення повноліття, починаючи від 14.04.2006 року (а.с. 15).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

З довідки з місця проживання про склад сімї і прописки виданої ЛКП «Сяйво» від 10.01.2019 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_3 та її син ОСОБА_5 (а.с. 4).

Довідкою Львівського кооперативного коледжу економіки і права від 18.12.2018 року підтверджується, що ОСОБА_5 дійсно навчається на другому курсі денного відділення Львівського кооперативного коледжу економіки і права, І рівня акредитації, спеціальність «Право». Навчається на комерційній основі. Термін навчання з 01.09.2017 р. до 01.07.2021 р. (а.с. 9).

Відповідно до договору №7 про надання освітніх послуг від 18.07.2017 року вартість підготовки фахівця відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня за весь строк підготовки становить 38750 гривень (а.с. 10).

Вказане в сукупності свідчить про те, що син сторін, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги.

З долученої до матеріалів справи довідки №2 від 11.01.19р. вбачається, що позивач ОСОБА_3 працює на посаді сторожа у Виробничому підрозділі «Центр професійного розвитку персоналу» регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» і її дохід за останні шість місяців становив 66 264,27 грн. (а.с. 14).

Копією пенсійного посвідчення долученого до відзиву підтверджується, що ОСОБА_4 являється пенсіонером (а.с.31), довідкою про склад сімї підтверджується, що відповідач ОСОБА_4 прописаний один за адресою: с. Скнилів Золочівський район Львівська область (а.с. 27), довідкою Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області від 21.02.2019 року, що ОСОБА_4 дійсно не працює з 30.03.2012 року і по даний час (а.с. 29).

Також, з довідки Золочівського відділу обслуговування громадян від 22.02.2019 р. вбачається, що ОСОБА_4 знаходиться на обліку в Золочівському відділі обслуговування громадян ОСОБА_7 управління ПФУ і отримує пенсію по інвалідності, яка з січня 2018 р. по грудень 2018 р. становить 20072,41 грн. (а.с. 30).

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, потребу сина сторін в матеріальній допомозі, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2019 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 річного віку.

При цьому, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 768, 40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 223, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 198, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який зареєстрований і проживає за адресою: 80731, Львівська обл., Золочівський район, с. Мала Вільшанка на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: 79052, АДРЕСА_2 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 23.01.2019 р. та до закінчення ним навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 22 березня 2019 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз