Справа № 486/320/19
Провадження № 2/486/281/2019
18 березня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Франчук О.Д.
при секретарі Коршак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,
без участі сторін,
ОСОБА_4 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
15.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просить стягнути заборгованість за договорами позики в сумі 36 000.00 грн.. В обґрунтування позову зазначила, що 19.04.2014 року уклала з відповідачами договір позики, згідно якого передала їм в борг кошти в сумі 36 000.00 грн.. Термін повернення боргу не обмовлявся, що відповідно до ч.2 ст. 1049 ЦК України, зобовязує відповідачів повернути борг протягом тридцяти днів від дня предявлення вимоги. Позивач зазначає, що з листопада 2018 року не одноразово зверталась до подружжя ОСОБА_3 з вимогою про повернення їй коштів, однак ті ігнорують її вимоги, уникають зустрічей та не відповідають на телефонні дзвінки. У звязку з цим просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь заборгованість за договором позики та судовий збір.
Сторони в судове засідання не зявились.
ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 перед початком судового засідання направила до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 18.02.2019 року, було відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового засідання в порядку спрощеного провадження (а.с. 10).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про день місце та час розгляду справи сповіщена шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідачі повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначила в заяві. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV.Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог судом встановлено, що 19.04.2014 року ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з іншої, уклали між собою договір позики, що підтверджується борговою розпискою (а.с. 3).
Відповідно до договору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 36 тисяч гривень, які зобовязались повернути до 01 вересня, без посилання на рік.
V. Оцінка Суду.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема з договорів та інших правочинів.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
На підтвердження укладення договору позики позивач надала розписку від 19.04.2014 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2 беруть в борг від ОСОБА_1 36 тисяч гривень (а.с. 3).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Оскільки термін повернення коштів в представленій розписці не зазначений, виходячи з вимог положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позика має бути повернена позичальниками протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги.
Позивач зазначає, що не одноразово зверталась до відповідачів з вимогою про повернення коштів, однак ті ігнорували її вимоги, уникали зустрічей та не відповідали на телефонні дзвінки.
У відповідності до статей 525, 526, 530, 614, 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Статтею 599 ЦК України імперативно визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Матеріалами справи встановлено, що відповідачі не виконали своїх зобовязань за договором позики від 19.04.2014 року та не повернули позикодавцеві борг на її вимогу, а тому зазначений договір позики не виконаний у повному обсязі.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Згідно вимог ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, а тому з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (як подружжя, яке несе солідарну відповідальність за спільними зобов'язаннями), на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 36 000.00 грн..
VІ. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач понесла документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40 грн., які, у звязку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідачів на її користь, тобто по 384.20 грн. з кожного (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-78, 81, 89, 264-265, 268, 282, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов задовольнити у повному обсязі.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання яких: м. Южноукраїнськ Миколаївської області, бул. Цвіточний, 1 кв. 33), на користь ОСОБА_1 (проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1), заборгованість за договорами позики в сумі 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень 00 коп..
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 та з ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання яких: м. Южноукраїнськ Миколаївської області, бул. Цвіточний, 1 кв. 33), на користь ОСОБА_1 (проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. в порядку відшкодування витрат по сплаті судового збору, по 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_5