Справа № 490/6376/19
Провадження № 2/487/2786/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Заводський відділ ДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївській області про визнання права власності та скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва із Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Заводський відділ ДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївській області, в якій вона просить визнати за нею право власності на автомобіль BYD f13 випуску 2006 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 . тип легковий седан В, реєстраційний № НОМЕР_2 ; зняти вказаний автомобіль з арешту.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що ця заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175,177 цього Кодексу.

Проте, позовна заява ОСОБА_1 таким вимогам не відповідає, а саме в позовній заяві:

- не в повному обсязі викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема щодо визнання за нею права власності в судовому порядку з посиланням на норми права. Також відсутнє посилання на докази, що підтверджують придбання нею вказаного нею транспортного засобу, оскільки протокол проведення аукціону свідчить лише про те, що вона стала переможцем аукціону;

- відсутні відомості щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Окрім цього, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Визначаючи ціну позову, позивач керувався вартістю майна, яка вказана у протоколі проведення аукціону від 29.12.2009 р.

Натомість, відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна повинна бути підтверджена актом оцінки майна, який виконується юридичною та (або) фізичною особою, що має ліцензію на проведення оцінки нерухомого майна.

З урахуванням вищевикладеного, позивачу необхідно визначити вартість нерухомого майна на час звернення до суду та виходячи із зазначеної вартості, визначити ціну позову.

До того ж, позовна заява ОСОБА_1 містить як вимоги майнового (визнання права власності) так і немайнового характеру (скасування арешту майна).

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Проте, позивачем сплачено судовий збір лише за вимогу немайнового характеру.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За такого, без визначення дійсної вартості спірного майна, ціни позову встановити не можливо, а від цього і розміру судового збору. А тому позивачу слід визначити дійсну вартість спірного майна та відповідно до неї, сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру.

Згідно зі ст.185 ч.1 ЦПК України, позовна заява, яка подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в наданні уточненої позовної заяви з виправленими недоліками відповідно до кількості учасників справи та оригіналу квитанції про сплату судового збору за вимогу майнового характеру.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Заводський відділ ДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївській області про визнання права власності та скасування арешту майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору:

Отримувач коштів УК у м.Миколаїв/Заводськ.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992781

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA6014003

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в зазначений строк та роз`яснити, що інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1412/.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: З.М. Сухаревич