Справа №463/9846/19
Провадження №2/463/1912/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 грудня 2019 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього на його користь вартості інвекторної зварки моделі «Тесла» в сумі 2100 грн. як привернення сплаченої за товар грошової суми.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Зокрема, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9601 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем пред`явлено вимогу майнового характеру про стягнення грошових коштів в розмірі 2100 грн., проте квитанції про сплату судового збору або документів що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону позивачем не долучено. Таким чином, позивачу належить долучити квитанцію про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В свою чергу, вважаю невірним твердження позивача про те, що останній звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зокрема, як зазначено в преамбулі цього закону, він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом п. 22 ст. 1 цього Закону, споживачем є фізична особа, тоді як виробниками, продавцями і надавачами товарів, робіт чи послуг, згідно п. п 4, 18 ст. 1 цього Закону завжди є суб`єкт господарювання.

Іншими словами, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між фізичними особами та суб`єктами господарювання у сфері надання товарів, робіт та послуг.

Натомість, як вбачається з матеріалів позову, позивач діючи як фізична особа придбав у відповідача як фізичної особи товар, відносно якості якого і виник даний спір.

Тому, такі відносини не охоплюються сферою застосування Закону України «Про захист прав споживачів» і тому, позивач не може вважатись звільненим від сплати судового збору на підставі ст. 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі виконання у встановлений строк вимог ухвали, визначених статтями 175 і 177 цього ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С. І.