Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Докучаєвський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулася до Волноваського районного суду із вказаною заявою. Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, у м.Донецьку Донецької області, померла її сестра, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Лікарське свідоцтво про смерть було видане "Республіканським бюро судово- медичної експертизи". Причиною смерті став церебральний атеросклероз. Докучаєвським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання свідоцтва про смерть українського зразку.

Крім того, заявник вказував, що прізвища його та померлої сестри у паспортах мають різне написання через різний переклад українською мовою. Позасудовим порядком вона не має можливості підтвердити родинний зв`язок з померлою сестрою, тому просила встановити в судовому порядку факт наявності родинного зв`язку між нею та померлою ОСОБА_2 ..

Заявник у судове засідання не з`явився, у заяві зазначив, що просить розглянути справу без його присутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.8 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути розглянуті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Положеннями ст. 2 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Крім того, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Ураховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з медичним свідоцтвом про смерть, виданим "Республіканським бюро судово- медичної експертизи", ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьку Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією України, через церебральний атеросклероз.

Заявник звернувся до Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення державної реєстрації факту смерті, однак отримав відмову у проведенні реєстрації смерті у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства.

Реалізувати своє право на отримання свідоцтва про смерть заявник не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт її смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягають задоволенню.

З приводу вимог щодо встановлення факту родинного зв`язку з померлою ОСОБА_2 суд зазначає таке.

Відповідно паспорту заявника, її прізвище ОСОБА_3 .

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20.05.1959 р. та оформленого російською мовою, встановлено, що батьками " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_3 , записано мовою оригіналу " ОСОБА_4 ", " ОСОБА_5 ".

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.1992 р., виданого повторно на ім`я " ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленого російською мовою, встановлено, що її матір`ю записано мовою оригіналу « ОСОБА_6 ».

З повідомлення відділу реєстрації актів громадянського стану від 20.07.1998 р., надісланого на ім`я ОСОБА_2 , випливає, що по Донецькому міськвідділу реєстрації актів громадянського стану немає записів актів про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 станом на 1998 р.

Рішенням Ленінського районного суду м.Донецька від 14.10.1998 р., що набрало законної сили 24.10.1998 р. оголошено померлим ОСОБА_5 , 1908 року народження. Цим же рішенням встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 .

Відповідно положень ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту родинних відносин, прийняття спадщини та належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для здійснення його спадкового права, яке іншим способом він підтвердити не має можливості.

Під час розгляду справи в суді вказані факти були доведені матеріалами справи.

Дослідивши зібрані по справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що розбіжності у написанні прізвищ у паспортах заявника та його померлої сестри виникли через їх різний переклад різними особами під час їх оформлення, тому суд прийшов до висновку, що заявник є сестрою померлої ОСОБА_2 ..

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню, оскільки встановлення вказаного факту надають заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть сестри та здійснити його спадкове право.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263-265, 273, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Докучаєвський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м.Донецьк, що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Донецьку Донецької області внаслідок церебрального атеросклерозу.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , як рідних сестер.

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук