Єдиний унікальний номер 341/793/19
Номер провадження 2/341/477/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді -Юсип І.М.

за участі секретаря с/з -Гомерди Г. М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Галич справу за позовом ОСОБА_1 до Демешківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове нерухоме майно (земельну ділянку) за законом,-

в с т а н о в и в:

07.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Демешківської сільської ради і просить ухвалити рішення, яким: встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2 , ім`я якої у документах: Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 у графі «громадянин» записано неправильоно, а сааме: ОСОБА_3 , замість правильно - ОСОБА_4 , і що Державний акт серії НОМЕР_2 ІФ НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0.3190га., цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Демешківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, що належала ОСОБА_2 .

Позивач посилається на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом. Вона являється єдиним спадкоємцем першої черги спадкового майна, що залишилося після смерті спадкодавця за законом. Також вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, так як на момент смерті проживала разом із нею та була зареєстрована, а тому, у відповідності до ст. 549 Цивільного Кодексу УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. До складу спадщини входить земельна ділянка, загальною площею 0,3190га, що розташована на території Демешківської сільської ради Галицького району.

ОСОБА_1 б оформити свої права на спадкове нерухоме майно після смерті спадкодавця, проте перешкодою є те, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 043111 на вищевказане нерухоме майно був виданий після смерті ОСОБА_2 , а тому нотаріус Галицької районної державної нотаріальної контори, при зверненні її, позивача, із заявою про прийняття спадщини за законом, надала письмову відмову, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Окрім цієї перешкоди є і те, що у різних документах прізвище, ім`я та по батькові її матері зазначено по-різному, а саме: у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 у графі мати її мати зазначена як ОСОБА_2 ; у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 матір зазначено як ОСОБА_2 , у Державному акті серії ІІ-ІФ № 043111 мати вказана як ОСОБА_5 . Саме тому не може довести, що спадкодавець була її матір`ю і що Державний акт, виданий 11 вересня 2001 року на ім`я ОСОБА_5 належав їй. Просила позов задовольнити.

ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, проте нею подано через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити позов з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач, Демешківська сільська рада в підготовче засідання представника не направила, проте нею скеровано на адресу суду заяву, в якій позов ОСОБА_1 визнає, справу просять розглядати у відсутності представника.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.11.1999 року), яка була матір`ю позивача ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 від 10.05.1959 р. вбачається, що матір`ю її була ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 034111 від 11.09.2001 року ОСОБА_7 на підставі рішення 11 сесії 3 скл. Демешківської сільської ради від 28.02.2001 року передалося у приватну власність земельна ділянка площею 0, 3190га, яка розташована на території Демешківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. Заповіт від її імені не складався, єдиним спадкоємцем за законом першої черги є позивач ОСОБА_8 , яка на час її смерті проживала разом із нею та була зареєстрована, що підтверджується довідкою № 144 від 18.03.2019 року, виданою Демешківською сільською радою Галицького району (а.с. 12).

Згідно довідки Демешківської сільської ради Галицького району № 143 від 18.03.2019 ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 була одна і та сама особа та була матір`ю ОСОБА_9 (а.с.13).

На момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 з нею разом проживали і були зареєстровані по АДРЕСА_1 : дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зять ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та онука ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12).

Згідно відповіді державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори Кіщук Л. І. за № 143/02-14 від 01.03.2019 року вбачається, що спадкоємцям ОСОБА_2 не може бути видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 0,3190га, яка знаходиться на території Демешківської сільської ради Галицького району, оскільки Державний акт виданий після смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.15).

Відповідач - Демешківська сільська рада Івано-Франківської області щодо визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно - не заперечують, про що свідчать подана заява.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заявлено вимога щодо встановлення факту, що має юридичне значення є підставною і підлягає до задоволення повністю.

Також, відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року - спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР в редакції 1963 року - часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 р. для придбаня спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року - спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу)

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За наведених вище обставин і доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 553, 560, 561 ЦК УРСР в редакції 1963 року України, керуючись ст. ст. 76, 81, 200, 247, 258, 263, 265, 272, 315, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Демешківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове нерухоме майно (земельну ділянку) за законом - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і ім`я якої у документах: свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 02.11.1999 року у графі «громадянин» записано неправильоно, а саме як ОСОБА_3 , замість правильно ОСОБА_4 , і що Державний акт серії НОМЕР_2 ІФ № 043111 від 11.09.2001 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 , належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою с. Німшин Галицького району, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_5 , право власності на спадкове нерухоме майно за законом, а саме: право власності на земельну ділянку площею 0, 3190 га., цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Демешківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, що належала ОСОБА_2 за її життя.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:І. М. Юсип