Постанова

Іменем України

02 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 488/73/18

провадження № 61-48730св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Сетам»,

третя особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Крамаренко Т. В., Бондаренко Т. З., Темнікової В. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), третя особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), про захист прав споживача шляхом визнання результатів електронних торгів недійсними.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 07 листопада 2017 року на офіційному сайті ДП «Сетам» розміщено інформацію про проведення електронних торгів за лотом № 247548 щодо продажу квартири АДРЕСА_1 08 грудня 2017 року. Бажаючи прийняти участь у електронних торгах, 30 листопада 2017 року він зареєструвався на офіційному сайті відповідача та звернувся за усною консультацією за контактним телефоном ДП «Сетам». Отримавши повідомлення-квитанцію про сплату гарантійного внеску, 01 грудня 2017 року о 09 год 38 хв сплатив 57 300,00 грн, які за відомостями банку, того ж дня надійшли до банку отримувача - ДП «Сетам».

Проте, ні 01 грудня, ні 05 грудня 2017 року його офіційно не затверджено як учасника вказаних електронних торгів, які 08 грудня 2017 року відбулися без його участі, хоча інші учасники торгів, будучи зареєстровані на добу пізніше ніж він, та сплативши значно пізніше гарантійний внесок, зареєстровані системою як учасники.

Не зважаючи на повне виконання умов прийняття участі у електронних торгах (зареєструвався та сплатив гарантійний внесок), він так і не набув статусу учасника аукціону, що позбавило його відповідних прав.

Із урахуванням наведеного, позивач просив визнати результати електронних торгів із реалізації квартири АДРЕСА_1 , недійсними.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано результати електронних торгів із реалізації квартири АДРЕСА_2 , (лот № 247548), проведених 08 грудня 2017 року, які зафіксовані у протоколі від 08 грудня 2017 року № 302424, недійсними. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач повністю виконав умови. необхідні для прийняття участі в електронних торгах, проте так і не набув статусу учасника аукціону, що позбавило його відповідних прав, а тому наявні підстави для визнання результатів електронних торгів недійними.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року апеляційну скаргу ДП «Сетам» задоволено.Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що переможцем електронних торгів став учасник № 5 та не встановив покупця спірної квартири, а тому не вирішив питання щодо залучення його як співвідповідача відповідно до вимог статті 51 ЦПК України, оскільки такий спір стосується його майнових прав. Оскільки спір не може бути вирішено без участі покупцяспірної квартири, то відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду першої інстанції не можна вважати законним.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги стосуються порушення встановленої процедури проведення торгів, будь-які вимоги щодо переможця конкурсу відсутні. Обов`язок щодо залучення до участі у розгляді справи переможця торгів як третьої особи покладений саме на відповідача у цій справі. Своїм рішенням апеляційний суд фактично позбавив подальшої можливості позивача доводити у судовому порядку протиправність дій ДП «Сетам» як організатора електронних торгів.

У січні 2019 року від ДП «Сетам» надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у яких заявник просить відхилити вказану касаційну скаргу та залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

У лютому 2019 року від ПАТ АБ «Укргазбанк» надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , уяких заявник просить відхилити вказану касаційну скаргу та залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що електроні торги проведенні ДП «Сетам» відповідно до затвердженого порядку, порушення умов прийняття участі у електронних торгах мало місце зі сторони позивача.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що 07 листопада 2017 року на офіційному сайті ДП «Сетам» розміщено інформацію про проведення електронних торгів за лотом № 247548 щодо продажу нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_2 , що належить ПАТ АБ «Укргазбанк».

30 листопада 2017 року ОСОБА_1 зареєструвався на сайті відповідача.

01 грудня 2017 року о 09 год 38 хв ОСОБА_1 сплатив гарантійний внесок у сумі 57 300,00 грн.

Станом на час проведення торгів, а саме 08 грудня 2017 року, ОСОБА_1 не затверджено як учасника аукціону, а відповідні торги відбулися без його участі.

Відповідно до змісту інформаційної довідки начальника відділу системного адміністрування телекомунікаційних систем ДП «Сетам» Марчук Т. В. від 27 лютого 2018 року, учасники № 7 та № 10 подали заявку на участь в електронних торгах 01 грудня 2017 року о 10 год 32 хв 10 сек та о 13 год 13 хв 00 сек відповідно, які згідно із випискою перерахували гарантійні внески на відповідні реквізити відповідача 30 листопада 2017 року.

Переможцем електронних торгівза лотом № 247548 щодо продажу нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_2 , став учасник № 5.

Нормативно-правове обґрунтування

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Згідно із пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

З урахуванням наведеного, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Зазначений правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (№ 12-128гс18).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд врахувавши, що позивач, звертаючись із позовом про визнання електронних торгів недійсними, пред`явив позов лише до однієї із сторін правочину - продавця ДП «Сетам», обґрунтовано відмовив у задоволенні позову. Апеляційний суд правильно застосував наведені вище положення законодавства України та врахував, що у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, на стороні відповідача повинні залучатися всі сторони правочину, у тому числі покупець - переможець конкурсу.

Разом із цим позивач не позбавлений можливості звернутися із новим позовом за умови правильного визначення усіх сторін справи. Вимоги пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у такому випадку не застосовуються, оскільки позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Із урахуванням наведеного, доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд фактично позбавив подальшої можливості доводити у судовому порядку протиправність дій ДП «Сетам» як організатора електронних торгів, є безпідставними.

Інші доводи касаційної скарги не є підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення апеляційного суду, оскільки вони по своїй суті зводяться до неправильного тлумачення заявником норм матеріального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, апостанова суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик